Головуючий І інстанції: Григоров Д.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2026 р. | Справа № 520/3403/26
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді Катунова В.В.,
Суддів: Мінаєвої К.В. , Фоміної Л.О. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.05.2026, майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022 по справі № 520/3403/26
за позовом ОСОБА_1 
до  Головного управління ДПС у Харківській області   
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1 , апелянт ) звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Харківській області (надалі також відповідач), у якому просив: 
-визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 25.11.2025 року №1641676-2405-2030-UA63120270000028556;
-визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 25.11.2025 року №1641677-2405-2030-UA63120270000028556;
-визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 25.11.2025 року №1641679-2405-2030-UA63120270000028556;
-визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 25.11.2025 року № 1641680-2405-2030-UA63120270000028556.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 07.05.2026 у задоволенні позовну відмовлено.
Позивач, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, що призвело до неправомірного висновку, просив його скасувати та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про правомірність спірних податкових повідомлень-рішень, оскільки погодився із визначенням бази оподаткування на підставі розрахункових показників, самостійно виведених контролюючим органом із витягу про нормативну грошову оцінку земельної ділянки станом на 11.11.2025 року. При цьому суд не врахував, що Податковий кодекс України, законодавство у сфері оцінки земель та ведення Державного земельного кадастру не передбачають можливості визначення нормативної грошової оцінки земельної ділянки за попередні податкові періоди шляхом ретроспективного математичного перерахунку показників нормативної грошової оцінки, визначених станом на іншу дату.
У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, апеляційну скаргу, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено судовим розглядом, ОСОБА_1 є фізичною особою, у власності якої перебуває земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 0,1342 га, за кадастровим номером №6310137500:08:002:0045, на праві приватної власності.
Головним управлінням ДПС у Харківській області з посиланням підпункт 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України та на підставі пункту 286.5 статті 286 розділу ХІІ Податкового кодексу України було прийнято податкові повідомлення-рішення від 25.11.2025 року №1641676-2405-2030-UA63120270000028556, від 25.11.2025 року №1641677-2405-2030-UA63120270000028556, від 25.11.2025 року №1641679-2405-2030-UA63120270000028556, від 25.11.2025 року № 1641680-2405-2030-UA63120270000028556, про нарахування земельного податку з фізичних осіб за 2020 рік у сумі 114 938,65 грн., за 2021 рік у сумі 114 938,65 грн., за 2023 рік у сумі 145 397,39 грн. та за 2024 рік у сумі 37 994,40 грн.
05.02.2026р. представник позивача звернувся до ГУ ДПС у Харківській області із адвокатським запитом №05/02/26, зокрема, з приводу підстав нарахування та надання розрахунку податкових зобов`язань по земельному податку фізичних осіб за 2020-2024 роки.
За результатом розгляду вищевказаного адвокатського запиту ГУ ДПС у Харківській області листом від 12.02.2026р. №6880/6/20-40-24-05-10 повідомив представника позивача, що земельний податок за 2020-2024 роки розраховано за ставкою 1,5 відсотка від її нормативної грошової оцінки з урахуванням коефіцієнтів індексації по рокам, а саме: 2024 рік - 1,12; 2023 рік - 1,051; 2022 рік - 1,15; 2021 рік - 1,1, 2020 рік - 1,0.
Позивач, не погодившись з наведеним, звернувся за захистом своїх прав до суду.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, формуючи податкові повідомлення-рішення із визначення податкового зобов`язання з земельного податку за 2020-2021, 2023, 2024 роки на підставі витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №НВ-9985385962025 від 11.11.2025 року відповідно до якого нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером 6310137500:08:002:0045 становила 11 410 011,92 грн. діяв в межах повноважень та на підставі, визначених чинним законодавством.
Колегія суддів не може погодитися з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Підпунктом 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України встановлено, що плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.
Згідно з п. 269.1 ст. 269 Податкового кодексу України платниками податку є: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі.
Відповідно до ст. 270 Податкового кодексу України об`єктами оподаткування є: земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні; земельні частки (паї), які перебувають у власності.
База оподаткування визначена статтею 271 Податкового кодексу України, відповідно до якої базою оподаткування є: нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом; площа земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено.
Згідно з п. 284.1 ст. 284 Податкового кодексу України Верховна Рада Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування встановлюють ставки плати за землю та пільги щодо земельного податку, що сплачується на відповідній території.
Відповідно до ст. 285 Податкового кодексу України базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік. Базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв`язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців).
Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.
У розумінні положень п.п. 14.1.72, 14.1.73 п. 14.1 ст. 14, п.п. 269.1.1, 269.1.2 п. 269.1, п. 269.2 ст. 269, п.п. 270.1.1, 270.1.2 п. 270.1 ст. 270, п. 287.7 ст. 287 Податкового кодексу України платником земельного податку є власник земельної ділянки або землекористувач, якими може бути фізична чи юридична особа. Обов`язок сплати цього податку для його платника виникає з моменту набуття (переходу) в установленому законом порядку права власності на земельну ділянку чи права користування нею і триває до моменту припинення (переходу) цього права.
Таким чином, платником земельного податку є особа, яка володіє відповідним речовим правом на земельну ділянку (правом власності або правом користування), відповідно з моменту набуття права власності на об`єкт нерухомого майна, обов`язок зі сплати податку за земельну ділянку, на якій розміщений такий об`єкт, покладається на особу, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду.
Відповідно до п. 286.1 ст. 286 Податкового кодексу України підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру. Центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, у сфері будівництва щомісяця, але не пізніше 10 числа наступного місяця, а також за запитом відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки подають інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Згідно з п. 289.1 ст. 289 Податкового кодексу України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, здійснює управління у сфері оцінки земель та земельних ділянок.
Закон України "Про оцінку земель" № 1378-IV від 11.12.2003 (далі - Закон № 1378-IV) визначає правові засади проведення оцінки земель, професійної оціночної діяльності у сфері оцінки земель в Україні та спрямований на регулювання відносин, пов`язаних з процесом оцінки земель, забезпечення проведення оцінки земель, з метою захисту законних інтересів держави та інших суб`єктів правовідносин у питаннях оцінки земель, інформаційного забезпечення оподаткування та ринку земель.
Відповідно до ч. 5 ст. 23 Закону України "Про оцінку земель" витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається органами, що здійснюють ведення Державного земельного кадастру.
Згідно з п. 4 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою КМУ від 17.10.2012 № 1051 ведення Державного земельного кадастру здійснює Держгеокадастр та його територіальні органи.
Держателем Державного земельного кадастру є Держгеокадастр.
Пунктом 12 Порядку № 1051 визначено, що відомості Державного земельного кадастру є офіційними і вважаються об`єктивними та достовірними, якщо інше не доведено судом.
Відповідно до ст. 271 Податкового кодексу України базою оподаткування є: нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом; площа земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено.
Так, значення коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель: 2022 рік 1,0 (для сільськогосподарських угідь (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги) та 1,15 (для земель і земельних ділянок (крім сільськогосподарських угідь), 2023 рік 1,051 (зазначений коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується для всіх категорій земель і видів земельних угідь), 2024 рік 1,12 (зазначений коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується для всіх категорій земель і видів земельних угідь).
Відповідно до додатку 2 до рішення 11 сесії Харківської міської ради 7 скликання «Про місцеві податки і збори у місті Харкові» від 22.02.2017 № 542/17 ставка земельного податку за земельні ділянки, відносно яких відсутня довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, становить 1 відсоток від добутку базової вартості одного квадратного метра земель міста Харкова, помноженої на коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (під житлову та громадську забудову, для промисловості, транспорту тощо) (Кф), та на зональний коефіцієнт, який характеризує містобудівну цінність території в межах населеного пункту (економіко-планувальної зони) (Км2), за 1 квадратний метр бази оподаткування.
Разом з тим, рішенням 25 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 03.07.2013 № 1209/13 затверджена «Технічна документація нормативної грошової оцінки міста Харкова станом на 01.01.2013 року» та встановлено базову вартість одного квадратного метра земель міста Харкова у сумі 291,18 грн., яка отримана на підставі витрат на освоєння і облаштування території міста станом на 01.01.2013 та підлягає в подальшому індексації в порядку, встановленому законодавством України. Рішення введено в дію з моменту оприлюднення в установленому порядку, а нормативна грошова оцінка земель міста Харкова станом на 01.01.2013 застосовується з 1 січня 2014.
Рішенням 25 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 27.02.2019 №1474/19 затверджена «Технічна документація з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2018 року», яка у відповідності до пункту 2 цього рішення застосовується з 01.01.2020 року. Відповідно до Технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2018 базова вартість одного квадратного метра земель міста Харкова станом на 01.01.2018 становить 639,78 грн.
Згідно з рішенням 25 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 27.02.2019 №1474/19 Технічна документація з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2018 не застосовуються у процедурі розрахунку ставки земельного податку за 2019 рік, натомість підлягає застосуванню з 01.01.2020.
Відповідно до ст. 289 Податкового кодексу України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок, у тому числі право на які фізичні особи мають як власники земельних часток (паїв), з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до законодавства.
Відповідно до ст. 1 Закону України від 11.12.2003 № 1378-IV «Про оцінку земель» нормативна грошова оцінка земельних ділянок - капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений за встановленими і затвердженими нормативами.
Частиною 5 ст. 5 Закону України № 1378-IV визначено, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення, зокрема, розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.
Згідно з п. 289.3 ст. 289 Податкового кодексу України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації не пізніше 15 січня поточного року забезпечують інформування центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, і власників землі та землекористувачів про щорічну індексацію нормативної грошової оцінки земель.
Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25.11.2026 № 489 затверджено Порядок нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, яким визначено процедуру проведення нормативної грошової оцінки земель.
Згідно з п. 1 розд. ІІ Порядку № 489 в основі нормативної грошової оцінки земель населених пунктів лежить капіталізація рентного доходу, що отримується залежно від місця розташування населеного пункту в загальнодержавній, регіональній і місцевій системах виробництва та розселення, облаштування його території та якості земель з урахуванням природно-кліматичних та інженерно-геологічних умов, архітектурно-ландшафтної та історико-культурної цінності, екологічного стану, функціонального використання земель.
Пунктом 3 розд. ІІ Порядку № 489 передбачено, що нормативна грошова оцінка всіх категорій земель та земельних ділянок населених пунктів (за винятком земель сільськогосподарського призначення та земельних ділянок водного фонду, що використовуються для риборозведення) визначається згідно з формулою 1, а саме Цн = (В * Нп) : Нк * Кф * Км, де Цн - нормативна грошова оцінка квадратного метра земельної ділянки (у гривнях); В - витрати на освоєння та облаштування території з розрахунку на квадратний метр (у гривнях); Нп - норма прибутку (6 %); Нк - норма капіталізації (3 %); Кф - коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки; Км - коефіцієнт, який характеризує місце розташування земельної ділянки.
Індексація нормативної грошової оцінки земельних ділянок здійснюється відповідно до статті 289 Податкового кодексу України.
Відповідно до п. п. 1, 2 розд. ІІІ Порядку № 489 за результатами нормативної грошової оцінки земель складається технічна документація. Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються за заявою зацікавленої особи (додаток 8) як витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (додаток 9).
З метою внесення даних до Державного земельного кадастру про нормативну грошову оцінку земель населених пунктів оформлюється електронний документ відповідно до вимог Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року № 1051.
Так, судовим розглядом встановлено, відповідно до витягу №НВ-9985385962025 від 11.11.2025, сформованого Державною службою України з питань геодезії, картографії та кадастру, нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером 6310137500:08:002:0045 складає 11410011,92 грн.
ГУ ДПС у Харківській області розраховано земельний податок за 2020, 2021, 2023 та 2024 роки за ставкою 1,5 відсотка від її нормативної грошової оцінки з урахуванням коефіцієнтів індексації по рокам, а саме: 2024 рік – 1,12; 2023 рік – 1,051; 2022 рік - 1,15; 2021 рік – 1,1, 2020 рік – 1,0.
Розрахунок суми земельного податку позивачу за 2024 рік (ППР від 25.11.2025 № 1641680-2405-2030-UA63120270000028556) склав 37 994,40 грн (11 410 011,92/1,12)*1,5%/366*91, де:
11 410 011,92 грн. – нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на 11.11.2025; при розрахунку зменшено на коефіцієнт індексації за 2024 рік;
1,12 – коефіцієнт індексації за 2024 рік;
1,5% - ставка земельного податку;
91 - кількість днів користування з урахуванням Рішення Харківської міської ради Харківської області від 19.08.2024 № 633/24.
За 2023 рік (ППР від 25.11.2025 № 1641679-2405-2030-UA63120270000028556) склав145397,39 грн= (11 410 011,92/1,12/1,051)*1.5%, де:
11 410 011,92 грн – нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на 01.01.2025 року; при розрахунку зменшено на коефіцієнт індексації за 2024 рік та 2023 рік;
1,12 – коефіцієнт індексації за 2024 рік;
1,051 – коефіцієнт індексації за 2023 рік;
1,5% - ставка земельного податку;
За 2021 рік (ППР від 25.11.2025 № 1641677-2405-2030-UA63120270000028556) склав114 938,65 грн. (11 410 011,92/1,12/1,051/1,15/1,1)*1.5%, де:
11 410 011,92 грн. – нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на 01.01.2025 року; при розрахунку зменшено на коефіцієнт індексації за 2024 рік, за 2023 рік, за 2022 рік та за 2021 рік;
1,12 – коефіцієнт індексації за 2024 рік;
1,051 – коефіцієнт індексації за 2023 рік;
1,15 – коефіцієнт індексації за 2022 рік;
1,1 – коефіцієнт індексації за 2021 рік;
1,5% - ставка земельного податку;
За 2020 рік (ППР від 25.11.2025 № 1641676-2405-2030-UA63120270000028556) склав114 938,65 грн. (11 410 011,92/1,12/1,051/1,15/1,1*1,0)*1.5%, де:
11 410 011,92грн – нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на 01.01.2025 року; при розрахунку зменшено на коефіцієнт індексації за 2024 рік, за 2023 рік, за 2022 рік, за 2021 рік та за 2020 рік;
1,12 – коефіцієнт індексації за 2024 рік;
1,051 – коефіцієнт індексації за 2023 рік;
1,15 – коефіцієнт індексації за 2022 рік;
1,1 – коефіцієнт індексації за 2021 рік;
1,0 – коефіцієнт індексації за 2020 рік;
1,5% - ставка земельного податку.
Колегія суддів вважає проведений контролюючим органом розрахунок помилковим, оскільки нормативна грошова оцінка земельної ділянки, що належить ОСОБА_1 за періоди до 2025 року була відсутня.
Витяг № НВ-9985385962025 від 11.11.2025 року містить виключно інформацію про нормативну грошову оцінку земельної ділянки станом на дату його формування та не може підтверджувати нормативну грошову оцінку земельної ділянки станом на 2020, 2021, 2023 чи 2024 роки.
Таким чином ГУ ДПС у Харківській області протиправно використано коефіцієнти індексації за 2020, 2021, 2023 та 2024 роки на зменшення, взявши за основу нормативно грошову оцінку земельної ділянки на 2025 рік.
Обґрунтовуючи законність спірних податкових повідомлень-рішень, суд першої інстанції послався на правові висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 07.08.2018 у справі №814/2292/17, постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.11.2021 у справі №635/4233/19 та постанові Верховного Суду від 19.08.2022 у справі №826/10853/16.
Так, у справі №814/2292/17 Верховний Суд дійшов висновку про правомірність визначення контролюючим органом податкових зобов`язань на підставі витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки. 
У справі №635/4233/19 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що витяг з технічної документації є документом, який оформлюється за результатами проведення нормативної грошової оцінки земель та відображає показники конкретної земельної ділянки, визначені відповідною технічною документацією.
У справі №826/10853/16 Верховний Суд вказав, що належним джерелом даних про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки є витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель або відомості Державного земельного кадастру про нормативну грошову оцінку станом на відповідну дату.
Отже, у всіх наведених судом рішеннях Верховний Суд виходив із того, що визначення податкових зобов`язань повинно здійснюватися на підставі офіційних даних про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, які містяться у витязі з технічної документації або у відомостях Державного земельного кадастру.
Водночас жодне із наведених судом рішень не містить висновку про можливість визначення нормативної грошової оцінки земельної ділянки за попередні податкові періоди шляхом математичного перерахунку нормативної грошової оцінки, встановленої станом на іншу дату.
Більше того, правовий висновок Верховного Суду у справі від 19 серпня 2022року у справі № 826/10853/16 фактично спростовує висновок суду першої інстанції у цій справі, оскільки прямо вимагає використання відомостей про нормативну грошову оцінку земельної ділянки станом на відповідну дату, тоді як спірні податкові повідомлення-рішення сформовані на підставі витягу №НВ-9985385962025 від 11.11.2025 року. 
Отже, ГУ ДПС у Харківській області при визначенні та нарахуванні земельного податку позивачу за 2020-2024 роки діяла поза межами повноважень, не на підставі та не у спосіб, визначений законами України, що вказує на протиправність винесених податкових повідомлень-рішень якими визначено податкове зобов`язання із земельного податку з фізичних осіб за 2020-2024 роки.
Таким чином, податкові повідомлення-рішення від 25.11.2025 року №1641676-2405-2030-UA63120270000028556, від 25.11.2025 року №1641677-2405-2030-UA63120270000028556, від 25.11.2025 року №1641679-2405-2030-UA63120270000028556, від 25.11.2025 року № 1641680-2405-2030-UA63120270000028556 підлягають визнанню протиправними та скасуванню як такі, що не відповідають вимогам, встановленим до рішення суб`єкта владних повноважень, передбачених ч. 2 ст. 2 КАС України.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 315 КАС України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
За приписами пунктів 1, 4 частини першої статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Враховуючи, що суд першої інстанції не встановив належним чином всі фактичні обставини у даній справі, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позову, колегія суддів вважає, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.05.2026 по справі № 520/3403/26 підлягає скасуванню, з прийняттям постанови про задоволення позовних вимог. 
Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 317, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.05.2026 по справі № 520/3403/26 скасувати. 
Ухвалити нове рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 25.11.2025 року №1641676-2405-2030-UA63120270000028556;
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 25.11.2025 року №1641677-2405-2030-UA63120270000028556;
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 25.11.2025 року №1641679-2405-2030-UA63120270000028556;
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 25.11.2025 року № 1641680-2405-2030-UA63120270000028556. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Суддя-доповідач | | В.В. Катунов
Судді | | К.В. Мінаєва   Л.О. Фоміна