Справа № 509/3021/25
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2026 року Овідіопольський районний суд Одеської області в складі:
судді Козирського Є.С.,
секретаря Лепешенкової В.А.,
з участю сторін: представника позивача Дімітріу В.В.,
представника відповідача Драгомарецької В.І.,
представника відповідача Нєдової Н.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі. Овідіополь в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Совіньон-Ленд», Акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Інвест Менеджмент», третя особа - Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Інвестиційні партнери» про розірвання договору та стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

06 червня 2025 року представник позивача звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Совіньон-Ленд», Акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Інвест Менеджмент», Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Інвестиційні партнери» про розірвання договору та стягнення коштів.
Позов обгрунтований наступними доводами.
17 грудня 2021 року був укладений Договір купівлі-продажу права вимоги за форвардом № 130042-А між ОСОБА_1 (Позивачем, Покупцем за Договором) та Акціонерним Товариством «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Інвест Менеджмент» (Відповідачем-2, Продавцем за Договором), від імені, в інтересах та за рахунок якого на підставі Договору №15/02-2019/2 про управління активами корпоративного інвестиційного фонду від 15.02.2019 року, діяло Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Інвестиційні партнери» (Третя особа) (наділ – Договір купівлі-продажу права вимоги за форвардом).
Згідно Договору купівлі-продажу права вимоги за форвардом (Додаток 1):
-Форвард – деривативний контракт, який визначено в п. 2.1 цього Договору, який засвідчує зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Совіньон-Ленд» (Відповідач-1) у визначений момент у майбутньому передати майнові права на Об`єкт нерухомого майна Позивачу, а Позивач зобов`язався їх купити за ціною та на інших умовах, які визначені під час укладання Форвардного договору (ст. 1 Договору);
-Об`єкт нерухомого майна – одне житлове приміщення в житловому будинку АДРЕСА_1 , масив № НОМЕР_1 , діл. № 12,13 на території Таїровської селищної ради, Овідіопольського району Одеської області в складі проекту: «Нове будівництво 5-ти поверхових багатоквартирних житлових будинків АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 з технічними поверхами» Адреса: смт. Таїрове масив № 22, діл. № НОМЕР_2 , 13, НОМЕР_3 , масив № НОМЕР_1 , діл. № 12, 13 на території Таїровської селищної ради, Овідіопольського району Одеської області, яке стане об`єктом нерухомості після реєстрації права власності на нього в порядку, визначеному чинним законодавством України, та має наступні попередні проектні характеристики: Найменування об`єкта нерухомого майна – житлове приміщення (квартира); Квартира номер: АДРЕСА_4 ; Під`їзд номер: № 2; Поверх: 3-й; Проектна загальна площа, кв.м: 67,7; Кількість кімнат: 2 (ст. 1 Договору); Відповідно до п.2.1 Договору, за цим Договором Продавець (Відповідач-2) зобов`язується Покупцеві (Позивачу), а Покупець (Позивач) зобов`язується сплатити грошову суму згідно Договору та купити права вимоги за Форвардом з наступними характеристиками: Назва: Форвардний договір (контракт); Форма існування: документарна; Продавець за Форвардним контрактом: ТОВ «Совіньон-Ленд» (ідент.код 39318309) (Відповідач-1); Покупець за Форвардним договором: Акціонерне Товариство «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Інвест Менеджмент» (ідент. Код 40803572) (Відповідач-2); Дата укладання Форвардного договору: 14 грудня 2021 р.; Номер Форвардного договору: № 129943-А; Базовий актив Форварду: майнові права на Об`єкт нерухомого майна; Строк дії Форвардного договору: до набрання чинності Договору купівлі-продажу майнових прав на Об`єкт нерухомого майна; Кількість, штук: 1 (один).
Пунктом 2.2 Договору передбачено, що на дату укладення Договору права вимоги за Форвардом належать Продавцеві. З укладенням цього Договору, та після повної та належним чином сплати Покупцем Ціни Договору, всі права та обов`язки, які Продавець має за Форвардним договором, повністю, безумовно та без винятків переходять до Покупця відповідно до умов цього Договору (відбувається заміна Покупця за Форвардним договором). 
Як визначено п. 3.1. Договору, сторонами узгоджено, що на дату укладення Договору Сторони визначили Ціну Договору у розмірі 500882,25 грн., без ПДВ відповідно до пункту 196.1.1 статті 196 Податкового кодексу України, що є еквівалентом 18 381,00 доларів США за обмінним готівковим курсом продажу доларів США банку ПАТ «Банк Восток» на дату укладення цього Договору. 
На виконання вимог п.п. 4.1, 4.2 Договору, Позивачем ( ОСОБА_1 ) зобов`язання щодо оплати згідно Договору купівлі-продажу вимоги за Форвардом виконані у повному обсязі, у розмірі, строки та в порядку, визначеному пунктами 3.1, п. 2 Додатку до Договору купівлі-продажу вимоги за форвардом, що підтверджується Платіжним дорученням № 94904018 від 17.12.2021 р. на суму 500 882, 25 грн. (Додаток 2).
Зобов`язання Продавця (Відповідача-2) щодо передачі Покупцю права вимоги за Форвардом згідно п. 5.1 цього Договору вважаються виконаними з моменту передачі права вимоги за Форвардом Покупцю на підставі Акту прийому-передачі права вимоги за Форвардом (п. 5.3 Договору);
Дія Договору припиняється з моменту передачі Покупцю права вимоги за Форвардом на підставі Акту прийому-передачі права вимоги за Форвардом (п. 9.1 Договору);
Ціна Договору сплачується Покупцем в наступному порядку та в строки (періоди):
Строк (період) оплати: до 17.12.2021 р.;
Сума платежу: 500 882,25 грн.;
Доларовий еквівалент суми платежу: 18 381,00 доларів США (п. 2 Додатку 1 до Договору).
Крім того, на виконання Договору купівлі-продажу права вимоги за форвардом між ОСОБА_2 (Позивачем) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Совіньон-Ленд» (Відповідачем-1) укладений Договір купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомого майна № 171221/1-10 від 17.12.2021 р. (надалі – Договір купівлі-продажу майнових прав) (Додаток 3). 
Згідно Договору купівлі-продажу майнових прав:
- Об`єктом будівництва (Житловий будинок) – житловий будинок № 10 проекту «Нове будівництво 5-ти поверхових багатоквартирних житлових будинків АДРЕСА_2 та АДРЕСА_5 , діл. №№ НОМЕР_4 , масив № НОМЕР_1 , діл. № 12,13 на території Таїровської селищної ради, Овідіопольського району Одеської області (Розділ 0. Вступні положення Договору купівлі-продажу майнових прав);
- Об`єктом нерухомого майна (Приміщення) – одне житлове приміщення (квартира)/нежитлове приміщення, зазначене в ст. 2 Договору в складі Об`єкта будівництва, яке стане об`єктом нерухомості після прийняття до експлуатації Об`єкту будівництва (Розділ 0. Вступні положення Договору купівлі-продажу майнових прав).
Будівельна адреса Об`єкту нерухомого майна (Приміщення): житлове (квартира) під будівельним номером АДРЕСА_6 (п. 2.1.1 Договору).
Загальна проектна площа Приміщення на момент укладення даного Договору становить 67,70 кв.м. (п. 2.1.2 Договору).
Пунктом 1.1.1. Договору передбачено, що Покупець ( ОСОБА_1 , Позивач) зобов`язується оплатити Майнові права на Приміщення та після проведення їх повної оплати прийняти у власність Майнові права на Приміщення.
Відповідно до п. 1.1.2 Договору, Продавець (ТОВ «Совіньон-Ленд», Відповідач-1) зобов`язується побудувати Житловий будинок, і після отримання сертифіката відповідності Житлового будинку до експлуатації, або іншого документа, який згідно з чинним законодавством України буде підтверджувати прийняття Житлового будинку в експлуатацію і за умови виконання Покупцем всіх зобов`язань по оплаті грошових коштів згідно з умовами цього Договору та Договору купівлі-продажу деривативу, передати по акту приймання-передачі у власність Покупцеві майнові права на Приміщення, яке повинно відповідати вимогам, зазначеним в розділі 2 Договору. 
Орієнтовний термін закінчення будівництва житлового будинку – ІІІ (третій) квартал 2023 року (п. 1.3 Договору);
Продавець зобов`язується в розумні строк, але не більше ніж 120 робочих днів з моменту отримання сертифікату відповідності або декларації готовності об`єкта до експлуатації повідомити Покупця про готовність передати у власність Приміщення, але за умови виконання Покупцем зобов`язань щодо внесення всіх грошових коштів за цим Договором та Договором купівлі-продажу деривативу в повному обсязі (п. 4.1 Договору).
Згідно п. 4.2 Договору, передача Покупцеві Майнових прав на Приміщення оформлюється шляхом підписання Сторонами Акту приймання-передачі майнових прав.
Відповідно до п.3.1 Договору ціна Майнових прав на 1 (один) кв.м загальної площі в Приміщенні суму грошових коштів в національній валюті України (гривні), в тому числі ПДВ, в розмірі 13080,00 гривень, яка еквівалентна 480, 00 доларів США за 1 кв.м. згідно з готівковим курсом продажу долару США, встановленим ПАТ «Банк Восток» (МФО 307123) на дату укладення цього Договору (доларовий еквівалент ціни 1 кв.м.);
Ціна Майнових прав на Приміщення становить суму грошових коштів в національній валюті України (гривні), в тому числі ПДВ, в розмірі 885 516, 00 гривень, яка еквівалентна 32 496, 00 доларам США, з готівковим курсом продажу долару США, встановленим ПАТ «Банк Восток» (МФО 307123) на дату укладення цього Договору (доларовий еквівалент ціни 1 кв.м.). 
Відповідно до п. 4 Додатку 1 до Договору купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомого майна №171221/1-10 від 17 грудня 2021 року, ціна майнових прав на Приміщення оплачується Покупцем в наступному поряду і в терміни:
Термін: 17 грудня 2021 року, сума платежу (грн.) 885 516, 00 грн., доларовий еквівалент суми платежу: 32 496, 00 грн.
Пунктом 8.2 Договору передбачено, що у разі зміни терміну закінчення будівництва житлового будинку, вказаного в п. 1.3 Договору (не з причини форс-мажору) на термін більше, ніж 180 календарних днів Продавець зобов`язаний сповістити Покупця про новий строк закінчення будівництва Будинку згідно п. 13 Договору. Якщо такий новий строк не задовольняє Покупця, він має право звернутися до Продавця з пропозицією про розірвання Договору. У разі розірвання Договору, Продавець зобов`язаний повернути Покупую всі суми, перераховані його Покупцем за цим Договором і додатково сплатити штраф у розмірі 2 (два) % від Ціни майнових прав на приміщення, зазначеної в п. 3.1 цього Договору.
Відповідно до п.5.1 Договору у разі невиконання або неналежного виконання умов цього Договору винна Сторона сплачує передбачені цим Договором і чинним законодавством України штрафи, пені та інші санкції, сплата яких, однак, не звільняє таку Сторону від виконання самого зобов`язання, яке було порушено.
На виконання вимог п.3.2 Договору Позивачем ( ОСОБА_1 ) зобов`язання щодо оплати Майнових прав та щодо оплати деривативу виконані у повному обсязі, у розмірі, строки та в порядку, визначеному пунктами 1.1.1, 3.1, п.4 Додатку 1 до Договору купівлі-продажу майнових прав , що підтверджується Платіжним дорученням № 94904294 від 17.12.2021 р. на суму 885 516, 00 грн. (Додатки 2, 4).
Між тим, з боку Відповідача-1 (ТОВ «Совіньон-Ленд») зобов`язання належним чином не виконуються: будівництво об`єкту не здійснюється, об`єкт будівництва в експлуатацію введено не було, роботи на будівництві не ведуться, обґрунтованих повідомлень про перенесення строків закінчення будівництва та введення в експлуатацію не надходило.
Відповідно, що за Актом приймання-передачі Позивачу також не передані ані право вимоги за форвардом, ані майнові права.
Вбачається, що строки закінчення будівництва об`єкту, що визначені Договором про купівлю-продаж майнових прав – ІІІ квартал 2023 року – сплили.
Будь-якої інформації щодо перенесення та зміни строків будівництва згідно п. 8.2 Договору Позивач не отримував, як і не отримував повідомлення про форс-мажорні обставини згідно п. 6.3 Договору. 
ОСОБА_1 були ініційовані переговори з Відповідачем-1 щодо стану виконання умов укладеного Договору купівлі-продажу майнових прав, розірвання його та повернення сплачених грошових коштів, які не призвели до будь-якого рішення.
З огляду на вищезазначене, ОСОБА_2 , незважаючи на повне та належне виконання (оплати): Договору купівлі-продажу права вимоги за форвардом – в частині оплати у розмірі 500 882, 25 грн., що є еквівалентом 18381,00 доларів США на дату укладення договору; Договору купівлі продажу майнових прав – в частині оплати у розмірі 885 516, 00 грн., що є еквівалентом 32 496, 00 доларів США на дату укладення договору, не передано акту прийому-передачі деривативу, який засвідчує його право придбати базовий актив у вигляді майнових прав на квартиру в житловому будинку, а також не виконані у строк зобов`язання щодо будівництва об`єкту нерухомості та передачі його Позивачу з тим, щоб набути право власності, тобто повністю не виконуються зобов`язання Відповідачами, на які ОСОБА_1 (Позивач) очікував від Відповідачів у разі належного виконання ними договорів, що є істотним порушенням договорів.
Тому ОСОБА_1 з огляду на порушення договірних зобов`язань з боку Відповідачів повністю позбавлена отримати об`єкт нерухомості у власність, для чого нею були укладені договори та здійснена повна оплата, чим нанесена їй з боку відповідачів шкода.
Позивач наводить розрахунок розміру штрафних санкцій за договором та стягнення 3 відсотків річних за користування чужими грошовими коштами.
Отже, Позивач просить суд: 1) Розірвати договірні зобов`язання ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_5 ) з Акціонерним товариством «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Інвест менеджмент» (код ЄДРПОУ: 40803572) та припинити зобов`язання за Договором купівлі-продажу права вимоги за Форвардом №130042-А від17 грудня 2021 року. 2) Розірвати договірні зобов`язання ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_5 ) з Товариством з обмеженою відповідальністю «Совіньон-Ленд» (код ЄДРПОУ: 39318309) та припинити зобов`язання за Договором купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомого майна № 171221/1-10 від 17 грудня2021 року. 3) Стягнути з Акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Інвест менеджмент» (код ЄДРПОУ: 40803572) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_5 ): суму грошових коштів, сплачених за Договором купівлі-продажу права вимоги за Форвардом № 130042-А від17 грудня 2021 року у гривнях України, що є еквівалентом 18 381, 00 доларів США за курсом Національного банку України на дату ухвалення рішення у справі; процентів за користування грошовими коштами згідно Договору купівлі-продажу права вимоги за форвардом №1 30043-А від17 грудня 2021 року у розмірі 85 265, 30 грн. 4) Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Совіньон-Ленд» (код ЄДРПОУ: 39318309) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_5 ): суму грошових коштів, сплачених за Договором купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомого майна № 171221/1-10 від 17 грудня 2021 року у гривнях України, що є еквівалентом 32 496, 00 доларів США за курсом Національного банку України на дату ухвалення рішення у справі; процентів за користування грошовими коштами згідно Договором купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомого майна № 171221/2-10 від 17 грудня 2021 року у розмірі 150 741, 59 грн.; штраф у розмірі 17 710, 32 грн. згідно з Договором купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомого майна № 171221/1-10 від 17 грудня 2021 року. 17 710, 32грн. 5) Стягнути з Акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Інвест менеджмент» (код ЄДРПОУ: 40803572) та Товариства з обмеженою відповідальністю «Совіньон-Ленд» (код ЄДРПОУ: 39318309) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_5 ):у рівних частках моральну шкоду у розмірі 21 000, 00 грн. 6). Здійснити розподіл судових витрат.
Представником відповідача ТОВ «Совіньон-Ленд» - Фещук Л.В. подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити в задоволенні вимог ОСОБА_3 до ТОВ «Совіньон-Ленд». Зазначила, що Позивач не надав жодного доказу, що підтверджує його волевиявлення щодо розірвання Договору купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомого майна позасудовому порядку. Так, у позовній заяві представник Позивача стверджує, що ОСОБА_1 були ініційовані переговори з Відповідачем-1 щодо стану виконання умов укладеного договору купівлі-продажу майнових прав, розірвання його та повернення сплачених грошових коштів, які не призвели до будь-якого рішення. Також, представник Позивача стверджує, що Позивачем здійснені заходи досудового врегулювання спору, а саме відбувались індивідуальні зустрічі, телефонні перемовини, листування, але вирішити даний спір не вбачається можливим. Також позивачем надавалось письмове звернення від 07.11.2024 року на яку відповідач не відповів. Однак, такі твердження не відповідають дійсності, оскільки Позивач не звертався до Відповідача з вимогою про розірвання Договору та повернення грошових коштів у порядку передбаченому п. 8.2. Договору. Крім того, між Позивачем та Відповідачем-1 не здійснювались будь-які індивідуальні зустрічі, телефонні перемовини, листування. Також, Позивач не надсилав/надавав Відповідачу-1 письмове звернення від 07.11.2024 року. У матеріалах справи не містяться будь-які докази, що підтверджують звернення Позивача до Відповідача-1 з вимогами. Договір купівлі-продажу майнових прав укладено керуючись принципом свободи договору, який визначає, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Тобто, між Сторонами чітко визначений порядок розірвання договору та такий порядок погоджений нами. Однак, з боку Позивача не було будь-яких вимог щодо розірвання договору купівлі-продажу майнових прав та повернення перерахованих на розрахунковий рахунок Відповідача-1 грошових коштів.
Щодо порушення істотних умов договору. Так у позовній заяві визначено, що Відповідачем-1 не виконано у строк зобов`язання щодо будівництва об`єкту нерухомості та передачі по акту приймання - передачі майнових прав його Позивачу з тим, щоб набути права власності, тобто повністю не виконуються зобов`язання, що є істотним порушення договору. Проте, відповідно до п.5 розділу «Загальні положення» Постанови КМ України від 13.04.2011 року №466 «Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт» будівельні роботи можуть виконуватися замовником після отримання документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або договору суперфіцію та: видачі замовнику дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об`єктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками або підлягають оцінці впливу на довкілля відповідно до Закону України “Про оцінку впливу на довкілля”. Документи, що надають право на виконання підготовчих робіт, діють до моменту отримання права на виконання будівельних робіт. Документи, що надають право на виконання будівельних робіт, є чинними до завершення будівництва(п.6). Видача дозволу здійснюється з використанням Реєстру будівельної діяльності (крім об`єктів, на які поширюється дія Закону України “Про державну таємницю”) з дотриманням вимог Законів України “Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності” та “Про адміністративні послуги” (п.10). Враховуючи наведене та керуючись Постановою КМ України від 23.06.2021 року №681 «Деякі питання забезпечення функціонування Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва», інформація про дату початку та завершення будівництва не є обов`язковими для системи, а дозвіл на виконання будівельних робіт діє до завершення будівництва та отримання сертифікату про прийняття об`єкта в експлуатацію. Тому зауваження Позивача щодо відсутності такої інформації на електронному порталі Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва не несе будь якого змістовного обґрунтування та не підтверджує доводів Позивача щодо відсутності визначеності зі строками завершення будівництва. Звертаємо увагу, що дозвіл на будівництво отримано на будівництво двох житлових будинків, а саме за АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 . Крім того, твердження представника Позивача, що будівництво об?єкту не здійснюється, роботи на будівництво не ведуться не відповідають дійсності. На даний час здійснюються будівельні роботи по зведенню монолітного залізобетонного каркасу з 1 по 6 поверхи на Об`єкті, тобто Відповідач-1 здійснює свої зобов`язання. Так, Відповідачем-1 залучені субпідрядні організації які мають відповідну матеріально-технічну базу, працівників відповідної кваліфікації та відповідно досвід на виконання робіт з будівництва багатоквартирних житлових будинків.
Щодо компенсування збитків у розмірі вартості оплати за договором купівлі-продажу майнових прав та інших штрафних санкцій. У позовній заяві Позивачем зазначено, що йому як Покупцеві майнових прав у зв`язку з порушенням строків закінчення будівництва та не передачі по Акту приймання-передачі майнові права, завдані збитки, а саме: 32 496,00 х 41, 47 = 1 347 69,12 грн. - Договору купівлі-продажу майнових прав. Офіційниий курс долара США до гривні, встановлений? Національним Банком України на дату подання позовної заяви (06.06.2025) складає 41, 47 грн. Відповідно, проценти за користування грошовими коштами ОСОБА_1 розраховані з дати 16.03.2023 року по 06.06.2025 р. та складають: 150 741, 59 грн. – згідно Договору купівлі-продажу майнових прав. Такі позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не відповідають умовам Договору. Ціна Майнових прав на 1 ( один ) м2 загальної площі в Приміщенні становить суму грошових коштів в національній валюті України (гривні), в тому числі ПДВ, в розмірі 13 080,00 (Тринадцять тисяч вісімдесят гривень, 00 копійок) гривень, яка еквівалентна 480,00 ( Чотириста вісімдесят, 00 ) доларам США за 1 м.кв ., згідно готівковим курсом продажу долара США, встановленим ПАТ «БАНК «ВОСТОК» (МФО 307123) на дату укладення цього Договору (доларовий еквівалент Ціни 1 кв.м.). Ціна Майнових прав на Приміщення становить суму грошових коштів в національній валюті України (гривні), в тому числі ПДВ, в розмірі 885 516,00 (вісімсот вісімдесят п`ять тисяч п`ятсот шістнадцять гривень, 00 копійок) гривень, яка еквівалентна 32 496,00 (Тридцять дві тисячі чотириста дев`яносто шість_, 00) доларам США, згідно готівкового курсу продажу долара США, встановленого ПАТ «БАНК «ВОСТОК» (МФО 307123) на дату укладення цього Договору (доларовий еквівалент Ціни Приміщення). Так, зазначеним пунктом договору визначено, що валютою платежу є національна валюта України і є засобом погашення грошового зобов`язання і в яких повинне здійснюватися його фактичне виконання. Додатком №1 до Договору «Ціна та графік платежів» встановлені строки та порядок оплати, а саме Покупець має сплатити суму у розмірі 885 516,00 грн. , 17.12.2021 року, що на дату платежу складало еквівалент доларів США - 32 496,00 . Звертає увагу суду, що в договірних зобов`язаннях чітко визначена сума грошового зобов`язання у гривні, еквіваленті в іноземній валюті, тобто чітко закріплений курс на дату здійснення оплати, а саме 27,25 грн. Сторони погодили вартість майнових прав без збільшення курсового еквіваленту враховуючи дату платежу. Кошти, які отримав Відповідач-1 на розрахунковий рахунок у якості оплати за договором купівлі-продаж майнових прав були у національній валюті України - гривні у розмірі 885 516,00 грн. Пунктом 8.2 Договору визначено, що у разі зміни терміну закінчення будівництва житлового будинку, вказаного в п.1.3 Договору (не з причин форс-мажору) на термін більше, ніж 180 (сто вісімдесят) календарних днів Продавець зобов`язаний сповістити Покупця про новий строк закінчення будівництва Будинку згідно п.1.3. Договору. Якщо такий новий строк не задовольняє Покупця, він має право звернутися до Продавця з пропозицією про розірвання Договору. У разі розірвання Договору, Продавець зобов`язаний повернути Покупцю всі суми, перераховані йому Покупцем за цим Договором і додатково сплатити штраф у розмірі 2 (два) % від Ціни майнових прав на приміщення, зазначеної в п. 3.1. цього Договору. Тобто, у разі наявності пропозиції Покупця про розірвання договору купівлі продажу майнових прав на об`єкт нерухомого майна від 17.12.2021р. №171221/1-10, за вимогою Позивача Відповідач-1 зобов`язаний повернути всі кошти, які Позивач перерахував йому на розрахунковий рахунок, а саме 885 516,00 грн. Враховуючи умови договору та положення статті 533 ЦК України, предметом договору є майнові права, вартість яких складає 885 516,00 грн., що еквівалентно 32 496,00 доларів США, за встановленим сторонами обмінним курсом на день укладання договору та здійснення платежу 1,00 долар = 27,25 грн., і саме таку суму грошових коштів Відповідач-1 отримав 17.12.2021 року від Позивача, що визнається самим Позивачем у позові. Тому посилання Позивача на курс НБУ станом на 06 червня 2025 року 41,47 грн за 1,00 долар США є таким, що суперечить умовам укладеного сторонами Договору.
Щодо вимог про стягнення відсотків за користування чужими грошовими коштами, зазначає наступне. Обґрунтовуючи вимоги про стягнення відсотків за користування чужими грошовими коштами, Позивач посилається на те, що на підставі договору здійснила попередню оплату товару в загальній сумі 885 516,00 грн. Однак, відповідно до п. 3.1. ціна Майнових прав на Приміщення становить суму грошових коштів в національній валюті України (гривні), в тому числі ПДВ, в розмірі 885 516,00 (вісімсот вісімдесят п`ять тисяч п`ятсот шістнадцять гривень, 00 копійок) гривень, яка еквівалентна 32 496,00 (Тридцять дві тисячі чотириста дев`яносто шість_, 00) доларам США, згідно готівкового курсу продажу долара США, встановленого ПАТ «БАНК «ВОСТОК» (МФО 307123) на дату укладення цього Договору (доларовий еквівалент Ціни Приміщення). Відповідно до п.5 Додатку №1 до Договору оплата кожного з платежів, передбаченого в таблиці в пункті 4 вище, здійснюється Покупцем виходячи з визначеного в таблиці доларового еквівалента такого платежу (стовпець IV таблиці) шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Продавця в гривнях України. Відповідно до п. 3.2. Договору на виконання прийнятих на себе зобов`язань за цим Договором, Покупець зобов`язується здійснити повну оплату Ціни майнових прав на Приміщення (з урахуванням застосування доларового еквівалента), встановленої в пункті 3.1. Договору вище, в загальній сумі і в порядку здійснення платежів відповідно до положень цього Договору та Додатку №1 «Ціна і Графік платежів», який є невід`ємною частиною цього Договору, а також з урахуванням можливого відхилення площі (пункт 3.4 нижче). Відповідно до п. 3.3. Договору Ціну цього Договору складають всі суми, що підлягають до оплати Покупцем за Приміщення відповідно до положень цього Договору та Додатку №1 до нього. Зі змісту зазначених положень договору не випливає , що вартість майнових прав на Приміщення є попередньою оплатою товару. Також з матеріалів справи не вбачається, що майнові права не передані від продавця покупцю, оскільки Відповідач-1 не заперечує наявність майнових прав у позивача на об`єкт. Відтак, до спірних правовідносин не можуть бути застосовані положення ч. 3 ст. 693 ЦК України. А тому вимоги про стягнення з відповідача відсотків в сумі 150 741,59 грн. за користування чужими грошовими коштами не підлягають задоволенню. Щодо стягнення штрафу у розмірі 2 % від суми ціни майнових прав. Як вже зазначалось, п. 8.2. Договору встановлено, що якщо новий орієнтований строк не задовольняє Покупця, він має право звернутися до Продавця з пропозицією про розірвання Договору. У разі розірвання Договору, Продавець зобов`язаний повернути Покупцю всі суми, перераховані йому Покупцем за цим Договором і додатково сплатити штраф у розмірі 2 (два) % від Ціни майнових прав на приміщення, зазначеної в п. 3.1. цього Договору. Так, будь яких звернень до Відповідача з вимогою розірвати договір та повернути кошти Відповідач не отримував. Тобто, Позивачем було порушено умови Договору, що ставить Відповідача-1 у правову невизначеність щодо порядку виконання умов договору.
Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Стягнення витрат на професійну правничу допомогу не може бути способом збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу. Крім того, звертає увагу суду на неспівмірність заявлених стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Так, за своєю суттю складання позовної заяви за визначеним предметом не відноситься до категорії складних справ, вирішення таких справ є в достатній кількості судової практики. Враховуючи наведене, позовні вимоги щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу не підлягають задоволенню, у зв`язку з відсутністю будь-якого документального підтвердження, доведеності та обґрунтованості.
Щодо стягнення грошового відшкодування за завдання моральної шкоди. У позовній заяві Позивач стверджує, що у зв`язку із завданням моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях Позивача у зв`язку з неотриманням квартири, на яку він розраховував для проживання з сім`єю та необхідністю витрачання додаткового часу для організації забезпечення такого наміру та життєдіяльності. Позивачем оцінюється завдана моральна шкода у розмірі 21 000, 00 грн. Проте, Позивачем не було доведено порушення Відповідачем-1 умов договору та відповідно позовні вимоги є безпідставними. Оскільки відсутній склад цивільно-правового порушення зі сторони відповідача, тому відсутні підстави для застосування до відповідача відповідальності у вигляді стягнення моральної шкоди. Крім того, у позовній заяві не наведено доказів, що можуть довести глибину моральних страждань.
Представником відповідача АТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Інвест Менеджмент» - Нєдовою Н.С. подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити в задоволенні вимог ОСОБА_3 до АТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Інвест Менеджмент». 
Щодо правового обґрунтування безпідставності позовних вимог в частині порушення п.5.1 та 5.3. Договору. Між Позивачем та АТ «Інвест Менеджмент» від імені, в інтересах та за рахунок якого на підставі Договору №15/02-2019/2 про управління активами корпоративного інвестиційного фонду від 15.02.2019 року, діяло ТОВ «Компанія з управління активами «Інвестиційні партнери» укладено Договір купівлі-продажу права вимоги за Форвардом. Зазначений Договір був зареєстрований на ТОВ «АУКЦІОННИЙ ДІМ «ПЕРСПЕКТИВА-КОММОДІТІ» у повній відповідності до вимог чинного законодавства України до даного виду правочину. 17.12.2021 року Позивачем було здійснено оплату за договором купівлі-продажу права вимоги за форвардом у розмірі 500 882,25 грн. (п`ятсот тисяч вісімсот вісімдесят дві гривні 25 копійок). Звертаємо увагу суду, що Позивач здійснив оплату в безготівкової формі шляхом перерахування коштів в національній валюті України (гривні) на поточний рахунок Відповідача -2. 17.12.2021 року у зв`язку з виконанням Позивачем свого зобов`язання щодо оплати права вимоги за форвардом АТ «Інвест Менеджмент» від імені, в інтересах та за рахунок якого на підставі Договору №15/02-2019/2 про управління активами корпоративного інвестиційного фонду від 15.02.2019 року, діяло ТОВ «Компанія з управління активами «Інвестиційні партнери» відповідно до Акту приймання передачі було передано права вимоги за Форвардом, що підтверджується зазначеним Актом та засвідчено підписами Позивача, АТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Інвест Менеджмент» та ТОВ «Компанія з управління активами «Інвестиційні партнери». Пунктом 3 Акту визначено та Сторонами засвідчено, що усі зобов`язання кожної із Сторін за Договором виконанні належним чином, Сторони одна до одної не мають вимог чи претензій у зв`язку із виконанням умов Договору. А також, п.5 Акту визначено, що Покупець не має жодних претензій до Продавця щодо вказаних у цьому Акті характеристик Форвардного договору, його ціни та щодо їх відповідності умовам Договору. Цей Акт складено в 2 (двох) примірниках, які мають однакову юридичну силу, по одному примірнику для кожної Сторони (п.6). Отже, Відповідачем-2 було повністю виконано свої зобов`язання по Договору, а саме: - передано Позивачу право вимоги за Форвардом після повної оплати Ціни Договору відповідно до умов цього Договору шляхом укладення Акту прийому-передачі права вимоги за Форвардом;- здійснено всі необхідні дії для оформлення передачі Форварду Покупцю після повної оплати Ціни Договору відповідно до умов цього Договору;- дотримано всі гарантій, визначених Договором (стаття 7). Тому твердження Позивача щодо невиконання Відповідачем-2 своїх зобов`язань за Договором в частині передачі права вимоги за форвардом по акту приймання передачі є неправдивими, безпідставними та необґрунтованими.
Щодо тверджень Позивача стосовно правової природи договору купівлі-продажу деривативу. В свою чергу наголошує, що між Відповідачем-2 та Позивачем було укладено не договір купівлі-продажу деривативу, а договір купівлі-продажу права вимоги за Форвардом. З набуттям чинності нової редакції Закону №3480 «Про ринки капіталу та організовані товарні ринки», у якій було закріплено норму, відповідно до якої “обіг” деривативних контрактів відбувається не шляхом купівлі-продажу деривативу, а саме заміни сторони (договір про купівлю-продаж права вимоги за деривативним контрактом або інший договір, наслідком якого є заміна сторони деривативного контракту). Продаж прав вимоги за форвардними контрактами здійснювався Відповідачем-2 під час дії Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" в новій редакції. Між Відповідачем-2 та Позивачем було укладено договір купівлі-продажу права вимоги (відступлення права вимоги), згідно якого була здійснена заміна сторони в Форвардному контракті, а не продаж товару (базового активу у вигляді майнових прав на квартиру), як зазначає Позивач в позовній заяві. В свою чергу, ще раз наголошуємо, що право вимоги за Форвардом належним чином передано Позивачу за Актом прийому-передачі права вимоги за Форвардом. Отже договір купівлі-продажу права вимоги за Форвардом був в повному обсязі та належним чином виконаний.
Щодо правового обґрунтування безпідставності позовних вимог в частині розірвання договору купівлі-продажу права вимоги за форвардом № 130042-А від 17.12.2021 року . Пунктом 9.1. Договору передбачено, що Договір діє з моменту його підписання Сторонами та реєстрації на ТОВ «АУКЦІОННИЙ ДІМ «ПЕРСПЕКТИВА-КОММОДІТІ» протягом одного року, якщо він не буде припинений раніше. Дія Договору припиняється з моменту передачі Покупцю права вимоги за Форвардом на підставі Акту прийому-передачі права вимоги за Форвардом. Як вже зазначалось вище, що право вимоги за Форвардом належним чином передано Позивачу за Актом прийому-передачі права вимоги за Форвардом. Тобто Позивач не відмовився від одержання права вимоги за Форвардом, одержав її, вчинив необхідні дії, а саме пред`явив Форвардний контракт Відповідачу-1 до виконання шляхом укладення Договору купівлі-продажу майнових прав на нерухоме майно. Отже такий обраний Позивачем спосіб захисту як розірвання договору, що вже виконаний з боку Відповідача-2, який передав право вимоги, і Позивача, який прийняв право вимоги і здійснив відповідну оплату, не відповідає суті порушення договору купівлі-продажу. З огляду на вищевикладене, вимога Позивача про розірвання договору купівлі продажу права за форвардом № 130042 -А від 17.12.2021 є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.
Щодо правового обґрунтування безпідставності позовних вимог в частині стягнення з Відповідача-2 суми грошових коштів, сплачених за Договором. Враховуючи, що у день оплати за Договором Відповідачем-2 передано за Актом приймання-передачі право вимоги за форвардом, тобто у строки визначені Договором, будь-які порушення, з боку Відповідача-2 відсутні. Таким чином, беручи до уваги вищевикладене, позовна заява та додатки до неї не підтверджують понесення Позивачем збитків внаслідок неналежного виконання Відповідачем-2 обов`язків за договором, як і не доведено протиправність поведінки Відповідача-2, причинний зв`язок цієї поведінки із заподіяними збитками та наявність вини в діях Відповідача-2, у зв`язку з чим відсутні підстави для застосування до Відповідача такої міри цивільної відповідальності як відшкодування збитків.
Що стосується вимог Позивача, щодо повернення збитків у національній валюті, сума якої є еквівалентною 18 381,00 доларів США, повідомляємо наступне. Як вже зазначалось, Позивач 17.12.2021 року приймав участь у Аукціоні, який відбувся на електронному майданчику ТОВ «Аукціонний дім «Перспектива Коммодіті», на якому Відповідачем-2 було акцептовано заявку Позивача та свідчить про укладання договору купівлі-продажу права вимоги за Форвардом між Відповідачем-2 та Позивачем, як переможцем Аукціону за ціною 500 882,25 (п`ятсот тисяч вісімсот вісімдесят дві гривні 25 копійок), яка була зафіксована під час Аукціону. На підтвердження зазначеного ТОВ «Аукціонний дім «Перспектива-Коммодіті» було складено та видано Сторонам аукціонне свідоцтво № 17/12-2021/130042-А від 17.12.2021р. Для підтвердження дійсності правочину, Договір купівлі-продажу права вимоги за Форвардом у вигляді документу на папері було оформлено Позивачем та Відповідачем-2 після проведення аукціону. Сторони в укладеному ними Договорі погодили спеціальний порядок визначення суми, яка підлягає сплаті. Вартість права вимоги за форвардом Сторони встановили у національній валюті Україні – гривні. Відповідно платіж Позивачем було здійснено в безготівкової формі шляхом перерахування коштів в національній валюті України (гривні) на поточний рахунок Продавця. Дата здійснення оплати відповідно до Додатку №1 «Ціна та графік оплат» до Договору до 17.12.2021 року. Позовні вимоги є безпідставними, оскільки предметом договору право вимоги за форвардом вартість якого встановлена у розмірі 500 882,25 (п`ятсот тисяч вісімсот вісімдесят дві гривні 25 копійок), що еквівалентно 18 381,00 доларів США, за встановленим сторонами договору обмінним курсом на день здійснення оплати. Кінцевий строк оплати - день укладання договору. Позивачем було виконано зобов`язання у строк до 17.12.2021 рік та відповідно Відповідачем-2 було виконано зобов`язання по передачі права вимоги по Акту приймання-передачі 17.12.2021р. Тому посилання Позивача на курс НБУ станом на 06.06.2025 року 41,47 грн за один долар (на час пред`явлення позову) є таким, що суперечить умовам укладеного сторонами договору.
Щодо вимоги Позивача про стягнення відсотків за користування грошовими коштами. Договором не визначено розміру процентів за користування чужими грошовими коштами, які нараховуються на суму оплати, а також не визначено порядок нарахування таких процентів. Сума 500 882,25 грн. (п`ятсот тисяч вісімсот вісімдесят дві гривні 25 копійок) визначена в Договорі як вартість права вимоги за Форвардом і є складовою ціни відповідно до п. 3.1.Договору . Окремого положення стосовно оплати Відповідачем-2 вартості користування коштами в договорі Сторонами не визначено. Договором купівлі-продажу права вимоги за вимоги за форвардним контрактом № 130042-А від 17.12.2021 р. не було узгоджено розмір процентів за користування чужими грошовими коштами (тобто неправомірне користування попередньою оплатою). Беручи до уваги вищезазначене, враховуючи те, що договором купівлі-продажу права вимоги за вимоги за форвардним контрактом № 130042-А від 17.12.2021 р. не було обумовлено нарахування і сплату процентів за користування чужими грошовими коштами згідно із ст.536 ЦК України, правовідносини сторін не є правовідносинами позики в розумінні ч.1 ст.1048 ЦК України, а тому підстави для застосування вказаного у наведеній статті розміру відсотків відсутні.
Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідачів моральної шкоди у розмірі 21000,00 грн. У позовній заяві позивач зазначає, що моральна шкода полягає у душевних стражданнях Позивача у зв`язку з неотриманням квартири, на яку він розраховував для проживання з сім`єю та необхідністю витрачання додаткового часу для організації забезпечення такого наміру та життєдіяльності . У позовній заяві Позивачем не підтверджено факт заподіяння позивачеві моральних страждань при невиконання Відповідачем-2 своїх зобов`язань за Договором, а саме не доведено невиконання Відповідачем-2 своїх зобов`язань за Договором, тобто недоведено протиправність діяння заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Крім того, Позивачем не визначено з чого він виходив визначаючи таку суму моральної шкоди.
Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідачів витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20000,00 грн, то вони не підлягають задоволенню, у зв`язку з відсутністю будь-якого документального підтвердження, доведеності та обґрунтованості.
У судовому засіданні представник позивача позов підтримав у повному обсязі і просив його задовольнити на підставах, що викладені у позовній заяві.
Представники відповідачів в судовому засіданні позов не визнали, просили відмовити в його задоволенні в повному обсязі, надали відповідні пояснення.
Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, приходить до наступного висновку.
Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Частиною 3 статті 129 Конституції України визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими.
Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Тлумачення статті 629 ЦК України свідчить, що в ній закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Не виконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду).
Згідно з позицією Верховного Суду, котра закріплена у постанові Верховного Суду від 08.07.2020 по справі №754/17518/15-ц, у статті 629 ЦК України закріплено один із фундаментів, на якому базується цивільне право обов`язковість договору. Тобто, з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Аналогічний висновок зроблений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати КЦС від 23.01.2019 року №355/385/19.
Відповідно до частини 1 статті 630 Цивільного кодексу України договором може бути встановлено, що його окремі умови визначаються відповідно до типових умов договорів певного виду, оприлюднених у встановленому порядку.
Встановлено, що 17 грудня 2021 року між ОСОБА_1 (Покупець) та Акціонерним Товариством «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Інвест Менеджмент» (Продавець, Відповідач-2) від імені, в інтересах та за рахунок якого на підставі Договору №15/02-2019/2 про управління активами корпоративного інвестиційного фонду від 15.02.2019 року, діяло Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Інвестиційні партнери» укладений Договір купівлі-продажу права вимоги за форвардом № 130042-А від 17.12.2021 р. (наділ – Договір купівлі-продажу права вимоги за форвардом).
Пунктом 1 Договору купівлі-продажу права вимоги за форвардом об`єкт нерухомого майна – одне житлове приміщення в житловому будинку АДРЕСА_1 , масив № НОМЕР_1 , діл. № 12,13 на території Таїровської селищної ради, Овідіопольського району Одеської області в складі проекту: «Нове будівництво 5-ти поверхових багатоквартирних житлових будинків АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 з технічними поверхами» Адреса: смт. Таїрове масив № 22, діл. № НОМЕР_2 , 13, НОМЕР_3 , масив № НОМЕР_1 , діл. № 12, 13 на території Таїровської селищної ради, Овідіопольського району Одеської області, яке стане об`єктом нерухомості після реєстрації права власності на нього в порядку, визначеному чинним законодавством України, та має наступні попередні проектні характеристики: Найменування об`єкта нерухомого майна – житлове приміщення (квартира); Квартира номер: АДРЕСА_4 ; Під`їзд номер: № 2; Поверх: 3-й; Проектна загальна площа, кв.м: 67,7; Кількість кімнат: 2.
Пунктом 2.1. Договору купівлі-продажу права вимоги за форвардом визначено, що Продавець зобов`язується передати майнові права на об`єкт Покупцеві, а Покупець зобов`язується сплатити грошову суму згідно Договору та купити права вимоги за Форвардом з наступними характеристиками: 
Назва: Форвардний договір (контракт);
Форма існування: документарна;
Продавець за Форвардним контрактом: ТОВ «Совіньон-Ленд» (ідент.код 39318309) (Відповідач-1);
Покупець за Форвардним договором: Акціонерне Товариство «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Інвест Менеджмент» (ідент. Код 40803572) (Відповідач-2);
Дата укладання Форвардного договору: 14 грудня 2021 р.;
Номер Форвардного договору: № 129943-А;
Базовий актив Форварду: майнові права на Об`єкт нерухомого майна;
Строк дії Форвардного договору: до набрання чинності Договору купівлі-продажу майнових прав на Об`єкт нерухомого майна; 
Кількість, штук: 1 (один).
Пунктом 2.2. Договору купівлі-продажу права вимоги за форвардом визначено, що на дату укладення Договору права вимоги за Форвардом належать Продавцеві. З укладенням цього Договору, та після повної та належним чином сплати Покупцем Ціни Договору, всі права та обов`язки, які Продавець має за Форвардним договором, повністю, безумовно та без винятків переходять до Покупця відповідно до умов цього Договору (відбувається заміна Покупця за Форвардним договором). 
Пунктом 3.1. Договору купівлі-продажу права вимоги за форвардом на дату укладення Договору Сторони визначили Ціну Договору у розмірі 500882,25 грн., без ПДВ відповідно до пункту 196.1.1 статті 196 Податкового кодексу України, що є еквівалентом 18 381,00 доларів США за обмінним готівковим курсом продажу доларів США банку ПАТ «Банк Восток» на дату укладення цього Договору.
На виконання умов Договору купівлі-продажу вимоги за форвардом Позивач ОСОБА_1 згідно Платіжного дорученням № 94904018 від 17.12.2021 р. повністю (100%) сплатила 500 882, 25 грн., що еквівалентно 18 381, 00 доларів США. 
Згідно п. 2.1 Договору купівлі-продажу права вимоги за форвардом характеристиками Дериватиdу (Форварду) визначені, зокрема:
Вид деривативу: З поставкою базового активу;
Базовий актив Деривативу: Майнові права на об`єкт нерухомого майна (квартира АДРЕСА_4 );
Строк виконання зобов`язань за Деривативом: до введення Об`єкту в експлуатацію. 
В цей же день, 17.12.2021 між Позивачем та Відповідачем 2, від імені та за рахунок якого діяло Товариство, було укладено Акт прийому-передачі права вимоги за форвардом від 17.12.2021 (копія додається) згідно якого право власності на форвард перейшло до Позивача (п. 5.2 Договору купівлі-продажу форварду). 
Окрім того, між Позивачем та Відповідачем 2, від імені та за рахунок якого діяло Товариство, було укладено Акт виконання зобов`язань за Договором від 17.12.2021 відповідно до якого Сторони підтвердили повне виконання своїх зобов`язань за Договором купівлі-продажу форварду, перехід права власності на форвард до Позивача та відсутність претензій один до одного. Як наслідок обидві сторони Договору купівлі-продажу форварду виконали свої зобов`язання за вказаним договором ще 17.12.2021.
Відповідно до ч.2 с. 651 ЦК України Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.  Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Таким чином, за викладених обставин суд приходить до висновку, що відсутні підстави для розірвання Договору купівлі-продажу форварду на підставі положень ч. 2 ст. 651 ЦК України, оскільки зі сторони Відповідача 2 не було допущено жодних порушень умов Договору купівлі продажу форварду. 
Крім того, відповідно до п. 9.1 Договору купівлі-продажу форварду він діє з моменту його підписання Сторонами та реєстрації на ТОВ "АУКЦІОННИЙ ДІМ "ПЕРСПЕКТИВА-КОММОДІТІ" протягом одного року, якщо він не буде припинений раніше. Дія Договору припиняється з моменту передачі Покупцю права вимоги за Форвардом на підставі Акту прийому-передачі права вимоги за Форвардом. 
Таким чином, станом на момент подання позову Договір купівлі-продажу форварду вже було повністю виконано сторонами, право вимоги за форвардом перейшло до Позивача, а Договір купівлі-продажу форварду припинив в свою дію, а тому не може бути розірваний судом.
За таких обставин, заявлені Позивачем до стягнення грошових коштів, сплачених за Договором купівлі-продажу права вимоги за Форвардом №130042-А від 17 грудня 2021 року, процентів та моральна шкода також не підлягають задоволенню, як похідні від вимоги про розірвання Договору купівлі-продажу форварду.
Крім того, 17 грудня 2021 року між ОСОБА_1 (Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Совіньон-Ленд» (Продавець) укладений Договір купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомого майна № 171221/1-10 від 17.12.2021 р. (надалі – Договір купівлі-продажу майнових прав). 
Згідно Розділу «Вступні положення Договору купівлі-продажу майнових прав» в Договору купівлі-продажу майнових прав Об`єктом будівництва (Житловий будинок) визначений житловий будинок № 10 проекту «Нове будівництво 5-ти поверхових багатоквартирних житлових будинків АДРЕСА_2 та АДРЕСА_5 , діл. №№ НОМЕР_4 , масив № НОМЕР_1 , діл. № 12,13 на території Таїровської селищної ради, Овідіопольського району Одеської області ();
Згідно Розділу «Вступні положення Договору купівлі-продажу майнових прав» в Договору купівлі-продажу майнових прав Об`єктом нерухомого майна (Приміщення) – одне житлове приміщення (квартира)/нежитлове приміщення, зазначене в ст. 2 Договору в складі Об`єкта будівництва, яке стане об`єктом нерухомості після прийняття до експлуатації Об`єкту будівництва.
Згідно пункту 2.1.1 Договору купівлі-продажу майнових прав будівельна адреса Об`єкту нерухомого майна (Приміщення): житлове (квартира) під будівельним номером АДРЕСА_7 на момент укладення даного Договору становить 67,70 кв.м. 
Згідно пункту 2.1.1 Договору купівлі-продажу майнових прав Покупець ( ОСОБА_1 ) зобов`язується оплатити Майнові права на Приміщення та після проведення їх повної оплати прийняти у власність Майнові права на Приміщення.
Згідно пункту 1.1.2 Договору купівлі-продажу майнових прав Продавець (ТОВ «Совіньон-Ленд») зобов`язується побудувати Житловий будинок, і після отримання сертифіката відповідності Житлового будинку до експлуатації, або іншого документа, який згідно з чинним законодавством України буде підтверджувати прийняття Житлового будинку в експлуатацію і за умови виконання Покупцем всіх зобов`язань по оплаті грошових коштів згідно з умовами цього Договору та Договору купівлі-продажу деривативу, передати по акту приймання-передачі у власність Покупцеві майнові права на Приміщення, яке повинно відповідати вимогам, зазначеним в розділі 2 Договору. 
Згідно пункту 1.3 Договору купівлі-продажу майнових прав орієнтовний термін закінчення будівництва житлового будинку – ІІІ (третій) квартал 2023 року. 
Згідно пункту 3.1 Договору купівлі-продажу майнових прав ціна Майнових прав на 1 (один) кв.м загальної площі в Приміщенні суму грошових коштів в національній валюті України (гривні), в тому числі ПДВ, в розмірі 13080,00 гривень, яка еквівалентна 480, 00 доларів США за 1 кв.м. згідно з готівковим курсом продажу долару США, встановленим ПАТ «Банк Восток» (МФО 307123) на дату укладення цього Договору (доларовий еквівалент ціни 1 кв.м.) ; ціна Майнових прав на Приміщення становить суму грошових коштів в національній валюті України (гривні), в тому числі ПДВ, в розмірі 885 516, 00 гривень, яка еквівалентна 32 496, 00 доларам США, з готівковим курсом продажу долару США, встановленим ПАТ «Банк Восток» (МФО 307123) на дату укладення цього Договору (доларовий еквівалент ціни 1 кв.м.). 
Додатком 1 до Договору купівлі-продажу майнових прав визначено, що ціна майнових прав на Приміщення оплачується Покупцем в наступному поряду і в терміни: 17 грудня 2021 року, сума платежу (грн.) 885 516, 00 грн., доларовий еквівалент суми платежу: 32 496, 00 грн. (п. 4 Додатку 1 до Договору).
Згідно пункту 4.1 Договору купівлі-продажу майнових прав Продавець зобов`язується в розумні строк, але не більше ніж 120 робочих днів з моменту отримання сертифікату відповідності або декларації готовності об`єкта до експлуатації повідомити Покупця про готовність передати у власність Приміщення, але за умови виконання Покупцем зобов`язань щодо внесення всіх грошових коштів за цим Договором та Договором купівлі-продажу деривативу в повному обсязі.
Згідно пункту 4.2. Договору купівлі-продажу майнових прав передача Покупцеві Майнових прав на Приміщення оформлюється шляхом підписання Сторонами Акту приймання-передачі майнових прав (п. 4.2 Договору).
Згідно пункту 5.1 Договору купівлі-продажу майнових прав у разі невиконання або неналежного виконання умов цього Договору винна Сторона сплачує передбачені цим Договором і чинним законодавством України штрафи, пені та інші санкції, сплата яких, однак, не звільняє таку Сторону від виконання самого зобов`язання, яке було порушено. 
Згідно пункту 8.2 Договору купівлі-продажу майнових прав у разі зміни терміну закінчення будівництва житлового будинку, вказаного в п. 1.3 Договору (не з причини форс-мажору) на термін більше, ніж 180 календарних днів Продавець зобов`язаний сповістити Покупця про новий строк закінчення будівництва Будинку згідно п. 13 Договору. Якщо такий новий строк не задовольняє Покупця, він має право звернутися до Продавця з пропозицією про розірвання Договору. У разі розірвання Договору, Продавець зобов`язаний повернути Покупую всі суми, перераховані його Покупцем за цим Договором і додатково сплатити штраф у розмірі 2 (два) % від Ціни майнових прав на приміщення, зазначеної в п. 3.1 цього Договору. 
На виконання умов Договору купівлі-продажу майнових прав Позивач ОСОБА_1 згідно Платіжного дорученням № № 94904294 від 17.12.2021 повністю (100 %) сплатила 885516,00 грн., що еквівалентно 32 496 доларам США. 
Станом на серпень 2026 року, взяті на себе зобов`язання по договору купівлі-продажу майнових прав  Відповідачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Совіньон-Ленд» не виконано, жилий будинок не збудовано і не введено в експлуатацію, об`єкт нерухомості у власність Позивачу не передано.
Строки закінчення будівництва об`єкту, що визначені Договором про купівлю-продаж майнових прав – ІІІ квартал 2023 року – сплили.
Згідно пункту 6.3. Договору купівлі-продажу майнових прав Сторона, що зазнала форс-мажрних обставин і внаслідок цього втратила можливість належинм чином виконувати свої зобовязання за Договором, зобовязана протягом 20 робочих днів з дати виникнення вказаних обставин повідомити про це іншу Сторону. Не інформування або несвоєчасне інформування про дію форс-мажорних обставин позбавляє відповідну Сторону права посилатися на їх дію. 
Також згідно пункту 6.5 Договору купівлі-продажу майнових прав дія форс-мажорних обставин має бути підтвердженою довідкою, наданою Торгово-промисловою палатою України або іншим компетентним органом за місцем знаходження сторони, що посилаються на їх дію. 
Такої довідки сторона відповідачів позивачу не надавала. 
Проведені переговори між Позивачем та Відповідачем результатів не надали. 
Відповідач ТОВ «Совіньон-Ленд» зазначає, що строк закінчення будівництва у Договорі купівлі-продажу майна № 171221/1-10 від 17.12.2021 р. визначено орієнтовно, а тому вважає, що істотних умов Договору не порушував, оскільки строк закінчення будівництва не має кінцевої дати, а тому строк виконання відповідачем зобов`язання щодо введення об`єкта в експлуатацію не настав.
Між тим суд з зазначеними доводами Відповідача ТОВ «Совіньон-Ленд» не погоджується із застосуванням загальних норм права, а саме статті 3 ЦК України, згідно з якою однією з засад загального цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.
Поняття «розумний строк» використовується у Договорі купівлі-продажу майна № 171221/1-10 від 17.12.2021 р., де у пункті 4.1 зазначається про «розумний строк» повідомлення Позивача про готовність передачі у власність Приміщення, за умови виконання Позивачем зобов`язань щодо внесення всіх грошових коштів в повному обсязі. 
Оскільки Позивачем у повному обсязі грошові кошти внесено ще 17.12.2021 р., остільки «розумним строком» є передача у власність Позивачу Приміщення у терміни, які визначені пунктами 1.3, 4.1 Договору купівлі-продажу майна № 171221/1-10 від 17.12.2021 р. 
Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2021 року у справі № 554/4741/19, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі № 520/1185/16-ц, постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20).
Відповідно до частини першої статті 637 ЦК України тлумачення умов договору здійснюється відповідно до статті 213 ЦК України.
У частинах третій та четвертій статті 213 ЦК України визначаються загальні способи, що застосовуватимуться при тлумаченні, які втілюються в трьох рівнях тлумачення.
Перший рівень тлумачення здійснюється за допомогою однакових для всього змісту правочину значень слів і понять, а також загальноприйнятих у відповідній сфері відносин значення термінів. 
Другим рівнем тлумачення (у разі, якщо за першого підходу не вдалося витлумачити зміст правочину) є порівняння різних частин правочину як між собою, так і зі змістом правочину в цілому, а також з намірами сторін, які вони виражали при вчиненні правочину, а також з чого вони виходили при його виконанні. 
Третім рівнем тлумачення (при без результативності перших двох) є врахування: (а) мети правочину, (б) змісту попередніх переговорів, (в) усталеної практики відносин між сторонами (якщо сторони перебували раніш в правовідносинах між собою), (г) звичаїв ділового обороту; (ґ) подальшої поведінки сторін; (д) тексту типового договору; (е) інших обставин, що мають істотне значення. 
Таким чином, тлумаченню підлягає зміст правочину або його частина за правилами, встановленими статтею 213 ЦК України (див.: постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2018 року в справі № 753/11000/14-ц (провадження № 61-11сво17).
У статті 629 ЦК України закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Не виконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду) (див. постанову ВерховногоСуду ускладі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2019 рокуу справі № 355/385/17 (провадження № 61-30435сво18)).
Відповідно до статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.
За загальним правилом зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша цієї статті). Про таку зміну або розірвання сторони вправі домовитися у будь-який час на свій розсуд, крім випадків, обумовлених договором або у законодавстві. Тоді як зміна чи розірвання договору у судовому порядку є, зокрема, юридичним наслідком істотного порушення зобов`язання іншою стороною (пункт 2 частини першої статті 611, абзац другий частини другої статті 651 ЦК України), тобто способом реагування та захисту права від такого порушення, яке вже відбулося. У кожному конкретному випадку істотність порушення договору треба оцінювати з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення. Поняття такої істотності закон розкриває за допомогою іншого оціночного поняття - «значної міри позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору». Тобто критерієм істотного порушення договору закон визначив розмір завданої цим порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати те, на що вона очікувала, укладаючи договір. Мова йде не лише про грошовий вираз зазначеної шкоди, але й про випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору. Співвідношення завданої порушенням договору шкоди із тим, що могла очікувати від його виконання ця сторона, має вирішальне значення для оцінки істотності такого порушення. Інакше кажучи, для застосування частини другої статті 651 ЦК Українисуд має встановити не лише наявність порушення договору, але й завдання цим порушенням шкоди (яка може бути виражена у вигляді реальних збитків та (або) упущеної вигоди), її розмір, а також те, чи дійсно суттєвою є різниця між тим, на що мала право розраховувати потерпіла сторона, укладаючи договір, і тим, що насправді вона змогла отримати (див. пункти 78, 82 - 83 постанови Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 363/1834/17 (провадження № 14-53цс21)).
У кожному конкретному випадку питання про істотність порушення повинне вирішуватися з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення. Так, суди повинні встановити не лише наявність істотного порушення договору, але й наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може бути виражена у вигляді реальних збитків та (або) упущеної вигоди, її розмір, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору; а також установити, чи є дійсно істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати (див. пункти 116 - 120 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 лютого 2021 року у справі № 910/2861/18 (провадження № 12-140гс19)).
Тому строк, визначений пунктом 1.3 Договору купівлі-продажу майнових прав, а саме, орієнтовний термін закінчення будівництва (ІІІ квартал 2023 р.) має розумну дату спливу, оскільки тлумачення інших пунктів вказаного договору (пункти 8.2, 4.1., 4.2.1) дає підстави для висновку, що пунктом 1.3 договору визначено саме строк закінчення будівництва, який є однією з істотних умов договору:
У пункті 8.2 Договору купівлі-продажу майнових прав передбачено, що у разі зміни терміну закінчення будівництва житлового будинку, вказаного в п. 1.3 Договору (не з причини форс-мажору) на термін більше, ніж 180 календарних днів Продавець зобов`язаний сповістити Покупця про новий строк закінчення будівництва Будинку згідно п. 13 Договору. Якщо такий новий строк не задовольняє Покупця, він має право звернутися до Продавця з пропозицією про розірвання Договору. У разі розірвання Договору, Продавець зобов`язаний повернути Покупую всі суми, перераховані його Покупцем за цим Договором і додатково сплатити штраф у розмірі 2 (два) % від Ціни майнових прав на приміщення, зазначеної в п. 3.1 цього Договору;
у пункті 4.1 договору передбачено, що Продавець зобов`язується в розумні строк, але не більше ніж 120 робочих днів з моменту отримання сертифікату відповідності або декларації готовності об`єкта до експлуатації повідомити Покупця про готовність передати у власність Приміщення, але за умови виконання Покупцем зобов`язань щодо внесення всіх грошових коштів за цим Договором та Договором купівлі-продажу деривативу в повному обсязі;
у пункті 4.2.1 договору передбачено, що протягом 20 (двадцяти) календарних днів з моменту отримання Покупцем повідомлення від Продавця про готовність передати Покупцю у власність майнові права на Приміщення, Покупець зобов`язаний з`явитися в призначений Продавцем місце і час, та прийняти від Продавця Майнові права на Приміщення за Актом приймання-передачі.
Це додатково підтверджує факт визначення сторонами строку виконання ТОВ «Совіньон-Ленд» зобов`язання щодо закінчення будівництва та введення його в експлуатацію, оскільки Договір визначає варіанти дій у разі зміни такого строку, що допускає визначення строків будівництва. 
Оскільки Відповідач ТОВ «Совіньон-Ленд» не сповіщав Позивача про новий строк закінчення будівництва відповідно до п. 8.2 договору, то термін його закінчення не змінився та відповідає даті 30.09.2023 р., як кінцева дата ІІІ кварталу 2023 р.
Відтак, підстав для продовження на 180 календарних днів не вбачається. 
Станом на серпень 2026 року об`єкт в експлуатацію не введено, а тому таке порушення є істотним для позивача, який очікував отримання квартири з введенням в експлуатацію 30.09.2023р. 
З урахуванням зазначеного, строк закінчення будівництва – ІІІ квартал 2023 р. – хоча і написаний у п. 1.3 договору, як орієнтовний, але у сукупності з іншими умовами договору, тлумачиться сторонами як конкретно визначений строк, відлік від якого пов`язується з можливим продовженням такого строку та з яким пов`язується відповідальність Відповідача ТОВ «Совіньон-Ленд». 
Аналогічний правовий висновок наданий у постанові Верховного Суду від 26.04.2023 р. у справі № 722/1297/21 (провадження № 61-8429св22). 
Відповідно, суд погоджується з позивачем, що у зв`язку з грубим порушенням та невиконанням Продавцем умов Договору, Позивач ОСОБА_1 позбавлена можливості отримати те, на що вона розраховувала, а саме право власності на квартиру АДРЕСА_8 . 
З огляду на зазначене, суд вважає істотним порушенням прав позивача не виконання у повному обсязі Договору купівлі-продажу майнових прав № 171221/1-10 від 17.12.2021 р. у зв`язку з незавершенням будівинцтва.
Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Договору купівлі-продажу майнових прав № 171221/1-10 від 17.12.2021 р. підлягають задоволенню.
Щодо розміру повернення сплачених за договорами грошових коштів, суд зазначає наступне.
Грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом (частини перша, друга статті 533 ЦК України).
Традиційним в доктрині приватного права та судовій практиці є розмежування валюти боргу та валюти платежу як елементів грошового зобов`язання. Валюта боргу - це грошові одиниці, в яких обчислена сума зобов`язання (що дозволяє визначити його ціннісне значення). У свою чергу, під валютою платежу розуміються грошові знаки, які є засобом погашення грошового зобов`язання і в яких повинне здійснюватися його фактичне виконання. За загальним правилом при наявності «валютного застереження», тобто визначення грошового еквіваленту в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 вересня 2019 року в справі № 755/9348/15-ц (провадження № 61-30272св18), постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2022 року у справі № 753/8945/19 (провадження № 61-8829сво21)).
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 вересня 2024 року у справі № 500/5194/16 (провадження № 14-81цс24) зазначено, що: «формулюючи висновок щодо застосування частини другої статті 533 ЦК України у спірних правовідносинах, Велика Палата Верховного Суду констатує, що якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, що у випадку наявності спору між сторонами та його вирішення судом відповідає дню виконання судового рішення. Посилання відповідача на те, що сума, яка підлягає сплаті у гривнях, визначається на день подання позову, не ґрунтується на нормах матеріального права. Натомість стягнення судом першої інстанції з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості у сумі, еквівалентній 65 000 дол. США за курсом Національного банку України на день виконання рішення, повною мірою відповідає приписам частини другої статті 533 ЦК України. На користь цього висновку свідчить і те, що Велика Палата Верховного Суду вже висновувала, що зазначення судом у своєму рішенні двох грошових сум, які підлягають стягненню з боржника, вносить двозначність у розуміння суті обов`язку боржника (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року в справі № 761/12665/14). Водночас при стягненні судом заборгованості в еквіваленті іноземної валюти за курсом Національного банку України на день виконання рішення в судовому рішенні зазначається лише одна сума боргу (в іноземній валюті), а сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається державним / приватним виконавцем на момент здійснення боржником платежу в ході виконання судового рішення».
Касаційний суд вже зазначав, що:
сontra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem - слова договору повинні тлумачитися проти того, хто їх написав). Особа, яка включила ту або іншу умову в договір, повинна нести ризик, пов`язаний з неясністю такої умови. Це правило застосовується не тільки в тому випадку, коли сторона самостійно розробила відповідну умову, але й тоді, коли сторона скористалася стандартною умовою, що була розроблена третьою особою. Це правило підлягає застосуванню не тільки щодо умов, які «не були індивідуально узгоджені» (not individually negotiated), але також щодо умов, які хоча і були індивідуально узгоджені, проте були включені в договір «під переважним впливом однієї зі сторін» (under the dominant influence of one of the party);
сontra proferentem має на меті поставити сторону, яка припустила двозначність, в невигідне становище. Оскільки саме вона допустила таку двозначність. Сontra proferentem спрямований на охорону обґрунтованих очікувань сторони, яка не мала вибору при укладенні договору (у тому числі при виборі мови і формулювань). Сontra proferentem застосовується у тому випадку, коли очевидно, що лише одна сторона брала участь в процесі вибору відповідних формулювань чи формулюванні тих або інших умов в договорі чи навіть складала проект усього договору або навіть тоді, коли сторона скористалася стандартною умовою, що була розроблена третьою особою. У разі неясності умов договору тлумачення умов договору повинно здійснюватися на користь контрагента сторони, яка підготувала проект договору або запропонувала формулювання відповідної умови. Поки не доведене інше, презюмується, що такою стороною була особа, яка є професіоналом у відповідній сфері, що вимагає спеціальних знань (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 травня 2022 року в справі № 613/1436/17 (провадження № 61-17583св20), постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2022 року у справі № 753/8945/19 (провадження № 61-8829сво21)).
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 грудня 2025 року у справі № 521/16935/24 (провадження № 61-14094св25) зазначено:
«Одним із елементів належного виконання зобов`язання є його виконання у валюті, погодженій сторонами.
Гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Сторони, якими можуть бути як резиденти, так і нерезиденти - фізичні особи, які перебувають на території України, у разі укладення цивільно-правових угод, які укладаються та виконуються на території України, можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті.
Велика Палата Верховного Суду вже неодноразово висновувала, що у цивільному законодавстві відсутня заборона на укладення правочинів, предметом яких є іноземна валюта, крім використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави, за винятком оплати в іноземній валюті за товари, роботи, послуги.
Такий підхід до розуміння правової природи іноземної валюти як валюти зобов`язання є усталеним і послідовним у практиці Великої Палати Верховного Суду (постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16, від 23 жовтня 2019 року у справі № 723/304/16, від 09 листопада 2021 року у справі № 320/5115/17, від 11 вересня 2024 року у справі № 500/5194/16-ц).
Відповідно до частини першої статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Верховний Суд у постанові від 12 лютого 2026 року у справі 521/9518/24 встановивши, що у спірних правовідносинах сторони погодили, що сума коштів, яка підлягає сплаті Покупцем, визначається у гривні на дату проведення платежу за курсом долара США, суд дійшов висновку, що належним виконанням зобов`язання з повернення відповідачем позивачу грошових коштів є сплата коштів у національній валюті у розмірі, еквівалентному 59 000 дол. США (які були фактично сплачені позивачем на користь відповідача на підставі розірваного договору), у межах заявлених позовних вимог.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11 вересня 2024 року у справі № 500/5194/16-ц констатувала що якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, що у випадку наявності спору між сторонами та його вирішення судом відповідає дню виконання судового рішення.
Тому, формулюючи висновок щодо застосування частини другої статті 533 ЦК України у спірних правовідносинах, Велика Палата Верховного Суду констатувала, що якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, що у випадку наявності спору між сторонами та його вирішення судом відповідає дню виконання судового рішення.
Тому стягнення з Відповідачів на користь позивача грошових коштів у національній валюті, сума яких є еквівалентною доларам США згідно укладених договоірв, має бути здійснена на момент платежу, а не на станом на момент складення позовної заяви.
Враховуючи зазначене, розмір грошових коштів, фактично сплачених за Договором купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомого майна № 171221/1-10 від 17.12.2021 р та які підлягають стягненню з ТОВ «Совіньон Ленд» (Відповідача-1) становить: 885 516,00 грн.
Щодо стягнення штрафу з Відповідача ТОВ «Совіньон-Ленд» за прострочення виконання зобов`язання, який нарахований позивачем у розмірі 17 710, 32 грн. на дату подання позову та стягнення якого заперечується відповідачем, суд зазначає наступне.
Договором купівлі-продажу майнових прав визначено, що у разі зміни терміну закінчення будівництва житлового будинку, вказаного в п. 1.3 Договору (не з причини форс-мажору) на термін більше, ніж 180 календарних днів Продавець зобов`язаний сповістити Покупця про новий строк закінчення будівництва Будинку згідно п. 13 Договору. Якщо такий новий строк не задовольняє Покупця, він має право звернутися до Продавця з пропозицією про розірвання Договору. У разі розірвання Договору, Продавець зобов`язаний повернути Покупую всі суми, перераховані його Покупцем за цим Договором і додатково сплатити штраф у розмірі 2 (два) % від Ціни майнових прав на приміщення, зазначеної в п. 3.1 цього Договору (п. 8.2 Договору). 
Пунктом 1.3 Договору купівлі-продажу майнових прав визначений термін закінчення будівництва житлового будинку – ІІІ (третій) квартал 2023 року, який під час розгляду справи залишається невиконаним. 
Тобто у Договорі купівлі-продажу майнових прав сторони крім іншого погодили і розмір штрафу, що підлягає виплаті Покупцю у випадку невиконання Продавцем своїх зобов`язань.
Як вже встановлено судом, Відповідач ТОВ «Совіньон-Ленд» не сповіщав Позивача про перенесення строків будівництва. 
Ціна майнових прав згідно Договору купівлі-продажу майнових прав визначена у розмірі 885 516 грн., що є еквівалентом 32 496 доларів США. 
Позивачем до позовної заяви додано розрахунок штрафу, згідно якого позивач рахує 885 516, 00 грн. х 2 % = 17 710, 32 грн.
Сплата коштів у гривні відбувається на день платежу, однак суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог, а тому погоджується з розрахунком позивача.
Таким чином, відповідач також повинен сплатити штраф за порушення закінчення строків будівинцтва, що становить 17 710, 32 грн. 
Щодо стягнення процентів за користування чужими грошовими коштами в розмірі 150 741,59грн. 
Позивач вважає, що до спірних правовідносин підлягають застосування положення частини третьої статті 693 ЦК України.
Так за змістом статті 693 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.
У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу.
Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.
На суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати. Договором може бути встановлений обов`язок продавця сплачувати проценти на суму попередньої оплати від дня одержання цієї суми від покупця.
Стаття 536 ЦК України, на яку посилається позивач, передбачає, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами або законом про банки і банківську діяльність.
Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Розмір процентів нарахований позивачем на рівні облікової ставки НБУ відповідно до положень частини першої статті 1048 ЦК України, якою визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Обґрунтовуючи вимоги про стягнення відсотків за користування чужими грошовими коштами, Позивач посилається на те, що на підставі договору здійснила попередню оплату товару в загальній сумі 885 516,00 грн. 
Однак, відповідно до п. 3.1. ціна Майнових прав на Приміщення становить суму грошових коштів в національній валюті України (гривні), в тому числі ПДВ, в розмірі 885 516,00 гривень, яка еквівалентна 32 496,00 долара США, встановленого ПАТ «БАНК «ВОСТОК» (МФО 307123) на дату укладення цього Договору (доларовий еквівалент Ціни Приміщення). 
Відповідно до п.5 Додатку №1 до Договору оплата кожного з платежів, передбаченого в таблиці в пункті 4 вище, здійснюється Покупцем виходячи з визначеного в таблиці доларового еквівалента такого платежу (стовпець IV таблиці) шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Продавця в гривнях України. 
Відповідно до п. 3.2. Договору на виконання прийнятих на себе зобов`язань за цим Договором, Покупець зобов`язується здійснити повну оплату Ціни майнових прав на Приміщення (з урахуванням застосування доларового еквівалента), встановленої в пункті 3.1. Договору вище, в загальній сумі і в порядку здійснення платежів відповідно до положень цього Договору та Додатку №1 «Ціна і Графік платежів», який є невід`ємною частиною цього Договору, а також з урахуванням можливого відхилення площі (пункт 3.4 нижче). 
Відповідно до п. 3.3. Договору Ціну цього Договору складають всі суми, що підлягають до оплати Покупцем за Приміщення відповідно до положень цього Договору та Додатку №1 до нього.
Слід звернути увагу, що вказані вище умови договору не містять положень про те, що сплата позивачем повної вартості майнових прав на об`єкт нерухомості є попередньою оплатою товару. Як вбачається із змісту спірних правовідносин, кошти, сплачені позивачем як оплата майнових прав на об`єкт нерухомості, використовувались відповідачем у ході будівництва та у зв`язку з істотним порушенням відповідачем умов укладеного договору підлягають поверненню позивачеві за наслідком розірвання договору.
За вказаних обставин відсутні підстави для застосування до спірних правовідносин положень частини третьої статті 693 ЦК України та для стягнення з відповідача на користь позивача процентів за користування чужими грошовими коштами.
Щодо відшкодування моральної шкоди, суд зазначає наступне.
У позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача 21 000 гривень в якості моральної шкоди.
Згідно із статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із протиправною поведінкою щодо неї самої та у зв`язку із приниженням її честі, гідності, а також ділової репутації; моральна шкода відшкодовується грішми, а розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом з урахуванням вимог розумності і справедливості.
У постанові КЦС ВС від 08.01.2024 у справі № 454/2855/22, для відшкодування моральної шкоди необхідно встановити та довести наявність усіх складових елементів цивільного правопорушення, насамперед спричинення позивачеві моральної шкоди.
При цьому слід ураховувати, що причинний зв`язок між шкодою, завданою потерпілому, та протиправним діянням заподіювача шкоди є однією з обов`язкових умов настання деліктної відповідальності. Визначення причинного зв`язку є необхідним як для забезпечення інтересів потерпілого, так і для реалізації принципу справедливості при покладенні на особу обов`язку відшкодувати заподіяну шкоду.
Причинно-наслідковий зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою має бути безпосереднім, тобто таким, коли саме конкретна поведінка без будь-яких додаткових факторів стала причиною завдання шкоди. Об`єктивний причинний зв`язок як умова відповідальності виконує функцію визначення об`єктивної правової межі відповідальності за шкідливі наслідки протиправного діяння.
У позовній заяві позивач внаслідок невиконання відповідачем умов договору та неотриманням даного об`єкту нерухомості у власність йому спричинені тривалі душевні страждання.
Ухвалюючи рішення про відшкодування шкоди, суд має виходити з того, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації.
При цьому суд має враховувати засади розумності, виваженості та справедливості.
Право на відшкодування моральної шкоди виникає за наявності передбачених законом умов відповідальності за заподіяну шкоду (загальні умови), а саме наявність моральної шкоди як наслідку порушення особистих немайнових прав або посягання на інші нематеріальні блага; неправомірні рішення, дії чи бездіяльність заподіювача шкоди; причинний зв`язок між неправомірною поведінкою і моральною шкодою; вина заподіювача шкоди.
При цьому, обов`язок доведення наявності підстав для відшкодування моральної шкоди покладається на особу, що вимагає її відшкодування, що відповідає змісту ст. ст. 12, 81 ЦПК України. Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України (п.3, 9) № 4 від 31.03.95 р. "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема, в моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
Гроші виступають еквівалентом завданої моральної шкоди. Грошові кошти, як загальний еквівалент всіх цінностей, в економічному розумінні «трансформують» шкоду в загальнодоступне вираження, а розмір відшкодування «обчислює» шкоду. Розмір визначеної компенсації повинен, хоча б наближено, бути мірою моральної шкоди та справедливої сатисфакції потерпілому. При визначенні компенсації моральної шкоди складність полягає у неможливості її обчислення за допомогою будь-якої грошової шкали чи прирівняння до іншого майнового еквіваленту. Тому грошова сума компенсації моральної шкоди є лише ймовірною, і при її визначенні враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставин, які мають істотне значення, вимоги розумності і справедливості.
Таким чином, розмір відшкодування моральної шкоди не є сталою величиною, а визначається судом в кожному конкретному випадку з урахуванням всіх обставин справи.
У постанові ОП КЦС ВС від 05.12.2022 в справі № 214/7462/20 вказано, що зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди. Також відповідно до цієї Постанови у разі встановлення конкретної особи, яка завдала моральної шкоди, відбувається розподіл тягаря доказування: (а) позивач повинен довести наявність моральної шкоди та причинний зв`язок; (б) відповідач доводить відсутність протиправності та вини.
Тобто, позивач повинен довести факт завдання йому моральної шкоди, надати належні докази того, що саме дії чи бездіяльність відповідача призвели до матеріальних втрат і душевних страждань, що вимагає від позивача додаткових зусиль для організації його життя.
Суд звертає увагу на те, що позивачем не надано жодного доказу, який би підтверджував ступінь його морального страждання та як він безпосередньо вплинув на його здоров`я.
Разом з тим, позивач жодним чином не обґрунтовує розмір моральної шкоди саме в сумі 21 000 грн та не надає будь-яких розрахунків.
Жодних доказів понесення позивачем моральних страждань, що свідчило про дійсне завдання моральної шкоди позивачу, матеріали справи не містять.
Оскільки позивачем до позовної заяви не долучено жодних доказів, як то чеки, квитанції, медична документація (перелік обстежень в закладах охорони здоров`я чи виписний лист), тощо, які б свідчили про дійсне завдання йому моральної шкоди у вигляді страждань, заподіяних внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру, то у задоволенні вимог про стягнення моральної шкоди слід відмовити.
Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.
Враховуючи, що позивач в силу положень Закону України «Про захист прав споживачів» звільнений від сплати судового збору, з відповідача, ТОВ «Совіньон-Ленд» на користь держави підлягає стягненню 6 302,84 грн судового збору пропорційно розміру задоволених вимог (903 226,32грн х 16 640грн / 2 384 586,40грн).

Керуючись ст.ст. 1, 2, 5, 12, 30, 43, 76, 81, 84, 89, 95, 223, 235, 241, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Совіньон-Ленд», Акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Інвест Менеджмент», третя особа - Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Інвестиційні партнери» про розірвання договору та стягнення коштів – задовольнити частково.
Розірвати Договір купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомого майна № 171221/1-10 від 17 грудня 2021 року, укладений між ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_5 ) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Совіньон-Ленд» (код ЄДРПОУ: 39318309). 
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Совіньон-Ленд» (код ЄДРПОУ: 39318309) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_5 ): грошові кошти сплачені на виконання Договору купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомого майна № 171221/1-10 від 17 грудня 2021 року в розмірі 885 516,00 гривень;  штраф у розмірі 17 710, 32 грн. згідно з Договором купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомого майна № 171221/1-10 від 17 грудня 2021 року. 
В іншій частині позовних вимог – відмовити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Совіньон-Ленд» (код ЄДРПОУ: 39318309) на користь держави 6 302,84 гривень судового збору.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення. У випадку, якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: | | Є.  С.  Козирський