Справа № 357/9952/26
3/357/3235/26 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.07.2026 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Оксана Вознюк розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Батальйону №1 ППП у м. Біла Церква та Білоцерківського району Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції відносно 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, місце роботи не повідомив, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: відомості відсутні, 
за ч. 1 ст. 130, 124 КУпАП, 

У С Т А Н О В И Л А:

До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області 11.06.2026 надійшли адміністративні матеріали за ч. 1 ст. 130, 124 КУпАП відносно ОСОБА_1 .
Відповідно до приписів ч. 2 ст. 277 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 130 та 124 КУпАП розглядаються у п`ятнадцятиденний строк. 
Частиною 1 ст. 268 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. 
В судове засідання, призначене на 26.06.2026 на 09 год 00 хв, 09.07.2026 на 12 год 15 хв та 29.07.2026 на 09 год 15 хв ОСОБА_1 не з`явився. Про день та час розгляду справи належно повідомлявся, зокрема шляхом направлення судової повістки за адресою вказаною в протоколі та СМС-повісток, які в статусі «Доставлено». Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.
Як вбачається зі змісту складених протоколів про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 отримав другі примірники протоколів з відміткою з`явитися за викликом до Білоцерківського міськрайонного суду, отже йому відомо про факт складення таких протоколів відносно нього. 
Крім того, на офіційному сайті «Судова влада України» у режимі он-лайн фіксуються дата і час кожного судового засідання всіх справ, які розглядаються судами України, за допомогою якого будь-яка особа може отримати актуальну інформацію щодо стану судової справи та стадії її розгляду. 
Сторона судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, а не навпаки.
Відповідно до ст. 268 КУпАП, присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП, не є обов`язковою.
Зважаючи на зазначене, вбачається наявність підстав для розгляду справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Дослідивши адміністративний матеріал, суддя встановила таке.
Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до абз. 2 ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.
Положеннями абз. 5 частини 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.
Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.
Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Підпунктом «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
У п. 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Процедура направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 (далі - Порядок).
Згідно з п. 2 Порядку огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.
Пунктом 6 (розділ І) Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі – Інструкція) встановлено, що Огляд на стан сп`яніння проводиться:
- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі – спеціальні технічні засоби);
- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (п. 7, розділ І Інструкції).
Відповідно до п. 7 розділу ІІ Інструкції установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.
Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, 
Відповідно до абз. 2 ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.
Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.
Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з положеннями ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Як вбачається з дослідженого протоколу про адміністративне правопорушення: 04.06.2026 о 01 год 20 хв в м. Біла Церква, вул. Олеся Гончара, 6, гр. ОСОБА_1 керував ТЗ електросамокатом JET без д.н.з., з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці ДТП за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 750 та в закладі охорони здоров`я КНП БМР «Білоцерківська міська лікарня №1» відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України (протокол серії ЕПР1 № 683405 від 04.06.2026).
Також згідно іншого протоколу про адміністративне правопорушення: 04.06.2026 о 01 год 20 хв в м. Біла Церква, вул. Олеся Гончара, 6, гр. ОСОБА_1 керував ТЗ електросамокатом JET без д.н.з., не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, щоб відповідно реагувати на її зміни, у результаті чого втратив керування ТЗ та здійснив наїзд на ТЗ HYUNDAI SONATA з д.н.з. НОМЕР_1 , що стояв, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження, чим завдано матеріальної шкоди, чим порушив п. 2.3.б, п. 12.1 ПДР України (протокол серії ЕПР1 № 683416 від 04.06.2026 за ст. 124 КУпАП).
Обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення підтверджуються схемою дорожньо-транспортної пригоди від 04.06.2026, де зазначено, що транспортний засіб електросамокат JET без д.н.з, отримав пошкодження передньої центральної частини; транспортний засіб HYUNDAI SONATA з д.н.з. НОМЕР_1 , отримав пошкодження задньої центральної частини.
У своїх поясненнях ОСОБА_1 повідомляє, що 04.06.2026 рухався по вул. О. Гончара, 5, о 01 год 30 хв пішки у стані алкогольного сп`яніння, внаслідок втрати координації впав, внаслідок чого отримав травму голови. Після цього він зателефонував знайомому ОСОБА_2 , після цього останній з`явився на місці події та викликав ШМД, після цього на місце прибули працівники ШМД та поліції. Після цього працівники поліції повідомили його знайомого, що є відео та фотофіксація того, як вони на самокаті JET їхали разом та скоїли ДТП з ТЗ HYUNDAI SONATA з д.н.з. НОМЕР_1 , однак вищевказані фото та відео на місці події не показали та не ознайомили.
До справи долучено пояснення ОСОБА_2 , який повідомив, що йшов з ОСОБА_1 додому, після чого вони розійшлись. Через 5 хвилин останній йому зателефонував і пояснив, що він розбив голову та йому потрібна допомога. В подальшому ОСОБА_2 підійшов до ОСОБА_1 та надав першу медичну допомогу, після чого викликав швидку допомогу. Поки вони чекали на карету швидкої допомоги, до них під`їхав наряд поліції, після чого їх звинуватили у тому, що вони їхали разом на електросамокаті та підрізали авто, яке стояло поруч.
Також до матеріалів справи долучено пояснення ОСОБА_3 , який повідомив, що 04.06.2026 близько 01 год 20 хв став свідком того, як невідомий йому хлопець керуючи електросамокатом здійснив наїзд на припаркований ТЗ HYUNDAI SONATA з д.н.з. НОМЕР_1 та впав. Після цього він підійшов до хлопця та запропонував допомогу, на що останній відмовився у грубій формі. Також згодом до нього прийшов його товариш, після чого ОСОБА_3 залишив місце події.
Згідно з пояснень ОСОБА_4 вбачається, що він є власником HYUNDAI SONATA з д.н.з. НОМЕР_1 . Вказаний ТЗ він залишив на парковці по вул. О. Гончара, 5 цілим і неушкодженим. Після виклику працівників поліції 04.06.2026 о 02 год 10 хв він підійшов до автомобіля та виявив пошкодження заднього бамперу. 
Відповідно до рапорту інспектора взводу №2 роти №2 Батальйону №1 ППП в м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП сержанта поліції Виштака І.В. вбачається, що після прибуття на місце події за викликом ДТП без травмованих було виявлено ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , після спілкування з якими було встановлено, що під час руху на електросамокаті ОСОБА_1 не впорався з керуванням та здійснив наїзд на припаркований ТЗ. Також у громадянина ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, в зв`язку з чим запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу у встановленому законодавством порядку та в медичному закладі у лікаря-нарколога, на що останній категорично відмовився.
У матеріалах справи також міститься акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КНП БМР «Білоцерківська міська лікарня №1», де зазначено, що огляд не проводився у зв`язку з відмовою ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Дослідивши адміністративні матеріали, оглянувши відеозаписи з нагрудних камер поліцейських, які додані до матеріалів справи, суддя дійшла висновку, що зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини підтверджуються доказами, наявними в матеріалах справи.
Зокрема, під час дослідження відеозаписів з бодікамер працівників поліції, долучених до матеріалів протоколів серії ЕПР1 №683405 та №683416 від 04.06.2026, встановлено, що поліцейські прибули на місце дорожньо-транспортної пригоди невдовзі після її вчинення. Під час спілкування з водієм було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд у встановленому законодавством порядку на місці зупинки транспортного засобу або в медичному закладі у лікаря нарколога, однак ОСОБА_1 відмовився від проходження відповідного огляду. При цьому факту керування ОСОБА_1 електросамокатом на вказаних відеозаписах відображено не було.
Разом з тим відсутність на зазначених відеозаписах безпосереднього моменту керування транспортним засобом не спростовує встановлених судом обставин, оскільки працівники поліції прибули вже після дорожньо-транспортної пригоди, а факт керування підтверджується іншими належними та допустимими доказами, дослідженими судом, зокрема поясненнями свідка. А також виявленими пошкодженнями на електросамокаті.
При фіксуванні факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейськими дотримані законодавчі вимоги щодо проведення відповідного огляду, передбачені Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду.
Згідно пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зі змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду від 19.12.2008 №18, при розгляді адміністративних справ суди мають враховувати положення правових норм, у яких визначено поняття «транспортні засоби», зокрема, примітки до ст. 121 КУпАП, п. 1.10 Правил дорожнього руху.
Статтею 121 КУпАП визначено, що під транспортними засобами слід розуміти всі види автомобілів, трактори та інші самохідні машини, трамваї і тролейбуси, а також мотоцикли та інші транспортні засоби.
Відповідно до ч. 1, ч. 2, п. 1 ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, особи, які рухаються в кріслах колісних, велосипедисти, погоничі тварин. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.
Згідно з пунктом 1.10 ПДР України транспортний засіб - пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.
Даний термін охоплює всі види транспортних засобів, які можуть рухатися дорогами загального користування.
Механічний транспортний засіб - транспортний засіб, що приводиться в рух за допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.
Таким чином законодавством розмежоване поняття «транспортний засіб» та «механічний транспортний засіб». Поняття «електросамокат» Правила дорожнього руху не містять.
Однак, положення ст. 130 КУпАП не розділяє транспортні засоби на механічні, немеханічні, електричні чи будь-які інші.
У постанові Верховного Суду від 15 березня 2023 року у справі №127/5920/22 (провадження №61-10553св22) зазначено, що використання електросамоката чи іншого подібного засобу (моноколеса, сегвея тощо) для переміщення особи як учасника дорожнього руху є джерелом підвищеної небезпеки в розумінні ст. 1187 ЦК України, якщо в конкретному випадку такий засіб приводився в рух за допомогою встановленого на ньому електричного двигуна; для кваліфікації діяльності, пов`язаної з таким використанням електричного самоката, характеристика електросамоката як механічного транспортного засобу з урахуванням потужності електродвигуна, встановленого на ньому, значення не має.
Крім того, Законом України від 24 лютого 2023 року №2956-IX «Про деякі питання використання транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, та внесення змін до деяких законів України щодо подолання паливної залежності і розвитку електрозарядної інфраструктури та електричних транспортних засобів» визначено поняття:
- електричний колісний транспортний засіб - дво- і більше колісний транспортний засіб, оснащений виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома) та системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка має технічні можливості заряджатися від зовнішнього джерела електричної енергії;
- легкий персональний електричний транспортний засіб - колісний транспортний засіб, який оснащений та приводиться в рух виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома) із потужністю у діапазоні до 1 000 Вт, системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка здатна заряджатися шляхом підключення до зовнішнього джерела електричної енергії, з одним, двома, трьома або чотирма колесами, який має максимальну конструктивну швидкість у діапазоні до 25 кілометрів на годину;
- низькошвидкісний легкий електричний транспортний засіб - колісний транспортний засіб, який оснащений та приводиться в рух виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома), системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка здатна заряджатися шляхом підключення до зовнішнього джерела електричної енергії, із двома, трьома або чотирма колесами, який має максимальну конструктивну швидкість, що є меншою або дорівнює 50 кілометрів на годину та більшою за 10 кілометрів на годину, та споряджену масу не більше ніж 600 кілограмів.
Вказаними термінами доповнено і Закон України «Про автомобільний транспорт».
Таким чином електроскутери, електросамокати, гіброскутери, електровелосипеди та інша подібна техніка офіційно визнаються транспортними засобами. Їх фактично поділили на дві категорії, а саме «легкий персональний електричний транспортний засіб» та «низькошвидкісний легкий електричний транспортний засіб», і за таких обставин, зафіксованих на долучених до матеріалів справи відеозаписах, транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 , призначений для перевезення людей та приводився в рух без допомоги ніг, а за допомогою двигуна, є транспортним засобом у розумінні п. 1.10 Правил дорожнього руху, оскільки був обладнаний двигуном та використовувався для перевезення особи шляхом самостійного руху без застосування фізичної сили, а тому має охоплюватись поняттям «транспортний засіб». При цьому, за зовнішнім виглядом та характерними ознаками конструкції транспортного засобу, а також способом керування без допомоги педалей як вбачається на дослідженому судом відеозаписі вбачається, що транспортний засіб фактично використовувався водієм як самохідний засіб пересування.
За таких обставин, враховуючи, що ОСОБА_1 використовував електросамокат як транспортний засіб, останній повинен був керувати транспортним засобом, рухаючись дорогами загального користування, з додержанням вимог ПДР України.
При цьому, не приведення нормативно-правових актів у відповідність один одному, а також певне не врегулювання Правилами дорожнього руху відносин (формулювань термінів), які виникли внаслідок прийняття Закону України від 24 лютого 2023 року №2956-IX «Про деякі питання використання транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, та внесення змін до деяких законів України щодо подолання паливної залежності і розвитку електрозарядної інфраструктури та електричних транспортних засобів», не свідчить про те, що електровелосипед не є транспортним засобом в розумінні Правил дорожнього руху.
Більш того, суспільні відносини, а також розвиток технологій, видів та особливостей різних транспортних засобів завжди передують їх правовому регулюванню і використання у законодавчих актах узагальнених (родових) термінів для визначення певних їх категорій є закономірним, а відтак відсутність конкретного визначення певного підтипу транспортного засобу, за умови, що він за своїми характеристиками відповідає суті поняття «електричний транспортний засіб - колісний транспортний засіб», не може бути формальною підставою для уникнення відповідальності.
Перебуваючи на проїзній частині особа, відповідно до Правил дорожнього руху є учасником дорожнього руху і тому відповідно до пунктів 1.3 -1.5 Правил дорожнього руху зобов`язана неухильно виконувати вимоги цих Правил, розраховувати на те, що інші учасники виконують ці Правила, а їх дії або бездіяльність не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.
Відтак наведені обставини свідчать про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він, керуючи транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Що стосується порушення ОСОБА_1 вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП суддя зазначає таке.
Суд критично оцінює пояснення ОСОБА_1 щодо відсутності факту керування електросамокатом, оскільки вони спростовуються показаннями свідка ОСОБА_3 , який безпосередньо спостерігав момент дорожньо-транспортної пригоди та повідомив, що саме ОСОБА_1 керував електросамокатом і здійснив наїзд на припаркований автомобіль. Підстав не довіряти показанням зазначеного свідка судом не встановлено.
Відповідно до п. 2.3Б Правил дорожнього руху України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Згідно з п. 12.1 ПДР України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Як вбачається з матеріалів справи, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу та іншого майна. Зокрема, водій не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, щоб відповідно реагувати на її зміни, у результаті чого втратив керування транспортним засобом та здійснив наїзд на припаркований транспортний засіб. Вказані обставини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні поясненнями свідка ОСОБА_3 .
Відповідно до вимог ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше правопорушень, адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.
Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
Санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачене стягнення у виді накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Санкцією ст. 124 КУпАП передбачене стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року. 
Отже з урахуванням приписів ст. 36 КУпАП до ОСОБА_1 підлягає застосування санкція, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, як за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Враховуючи характер вчиненого правопорушення, відсутності пом`якшуючих обставин та обставину, яка обтяжує відповідальність, котрою є перебування у стані алкогольного сп`яніння, суддя вважає, що стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, відповідає вимогам статей 23, 33 КУпАП і є необхідним та достатнім для виправлення та попередження вчинення нових правопорушень.
Крім цього, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладання адміністративного стягнення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Керуючись статтями 36, 124, 130, 221, 283-285, 294 КУпАП, суддя 

П О С Т А Н О В И Л А:

Визнати  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП та з урахування ст. 36 КУпАП застосувати адміністративне стягнення у межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави судовий збір у розмірі 665,60 грн (шістсот шістдесят п`ять гривень 60 копійок).
Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.
Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.
Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.
Термін пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».
Реквізити для сплати штрафу: 
Отримувач коштів: ГУКу Київській обл/Білоцерків.міс./ 21081100 
Код отримувача(код за ЄДРПОУ):37955989 
Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) 
Код банку отримувача(МФО):899998 
Р/о:UA078999980313010106000010776 
Код класифікації доходів бюджету:21081100
Призначення платежу: 101 РНКОПП (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України; Штраф, за адміністративне правопорушення Білоцерківський міськрайонний суд Київської області; номер справи 357/9952/26; номер протоколу ЕПР1 № 683405, ЕПР1 № 683416.

Реквізити для сплати судового збору:
Отримувач коштів: ГУК у Київ. обл/Білоцерків. міс/22030101 
Код отримувача (код за ЄДРПОУ) : 37955989 
Банк отримувача: Казначейство України(ел. адм. подат.) 
Рахунок отримувача: UA188999980313101206000010776 
Код класифікації доходів бюджету: 22030101 
Призначення платежу: 101 РНКОПП (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України; Судовий збір, за адміністративне правопорушення Білоцерківський міськрайонний суд Київської області; номер справи 357/9952/26.

Суддя | Оксана ВОЗНЮК