Справа №949/1394/26 

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 
16 липня 2026 року         м. Дубровиця
Суддя Дубровицького районного суду Рівненської області Отупор К.М., розглянувши об`єднані матеріали справи, які надійшли з ВП №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1   ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , непрацюючої, РНОКПП НОМЕР_1 ,
за ч. 2 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення;
за ч. 2 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення. 
Права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, ОСОБА_1 роз`яснені. 

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 658493 від 07 липня 2026 року, 06 липня 2026 року о 21 год. 52 хв у АДРЕСА_2 громадянка ОСОБА_1 будучи матір`ю малолітніх дітей: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 повторно протягом року ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя та виховання, а саме: перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння лежала на порозі будинку, нецензурно висловлювалася в присутності дітей, а в будинку було брудно та неприбрано, брудна постіль та ознаки розпивання спиртних напоїв чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 184 КУпАП.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 658495 від 07 липня 2026 року, 07 липня 2026 року о 10 год. 11 хв у АДРЕСА_1 громадянка ОСОБА_1 будучи матір`ю малолітніх дітей: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , повторно протягом року ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя та виховання, а саме: мала ознаки вживання спиртних наоїв (запах із порожнини рота), нецензурно висловлювалася в присутності дітей, а в будинку було брудно та неприбрано, холодно, брудна постіль, приготованої їжі для дітей не було, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 184 КУпАП.
У судовому засіданні ОСОБА_1 факт вчинення правопорушення визнала у повному обсязі, підтвердила обставини, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення. Щиро розкаялася у вчиненому.
Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, перевіривши матеріали адміністративної справи, приходжу до наступного висновку.
Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
Частина 1 ст. 184 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.
Згідно ч. 2 ст. 184 КУпАП, адміністративна відповідальність передбачена за ті самі дії, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.
Вважаю за необхідне зазначити, що стаття 184 КУпАП спрямована на забезпечення належного виховання дітей в сім`ї, здійснення постійного нагляду за ними з боку батьків та осіб, що їх заміняють, припинення випадків невиконання деякими громадянами батьківських обов`язків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 притягувалася до адміністративної відповідальності за невиконання батьками обов`язків щодо виховання дітей, а саме: постановою Дубровицького районного суду Рівненської області від 18 червня 2026 року її визнано винною та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 184 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу, яка набрала законної сили 30 червня 2026 року.
Обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини закріплений у ст. 150 СК України. До кола обов`язків батьків входить турбота про здоров`я, фізичний, психічний і моральний розвиток дитини. У розумінні положень ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини.
Відповідно до ч. 1 та 6 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.
Статтею 35 Закону України "Про охорону дитинства" встановлено, що особи, винні у порушенні вимог законодавства про охорону дитинства, несуть цивільно-правову, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законів України.
Отже, наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 658493 від 07 липня 2026 року, протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 658495 від 07 липня 2026 року, актом обстеження житлово-побутових умов проживання від 07 липня 2026 року, відеозаписом, зробленим по місцю проживання ОСОБА_1 , поясненням ОСОБА_4 та постановою Дубровицького районного суду Рівненської області від 20 листопада 2025 року.
Отже, своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 184 КУпАП, а саме ухилення батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов виховання неповнолітніх дітей повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.
Згідно ч. 2 ст. 7 та ст. 245, ст. 280 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, правильного і справедливого її вирішення. Суддя зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші, що мають значення для правильного вирішення справи.
Постанова суду, згідно ст. 283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, на достатніх і незаперечних доказах.
Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення.
При накладенні адміністративного стягнення, відповідно до ст. 33 КУпАП, враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Відповідно до ст. 34 КУпАП судом встановлено обставину, що пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення, а саме визнання ОСОБА_1 своєї вини, щире каяття.
Відповідно до ст. 35 КУпАП обтяжуючих обставин судом не встановлено.
За перелічених фактичних обставин, враховуючи характер вчинених правопорушень, особу порушника, ступінь її вини, зважаючи на визнання вини ОСОБА_1 , суд дійшов переконання, що необхідним та достатнім для виховання ОСОБА_1 в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, є адміністративне стягнення, в межах санкції ч. 2 ст. 184 КУпАП саме у виді штрафу, оскільки таке стягнення повністю досягне мети його застосування.
Згідно частини 2 статті 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.
Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_1 до категорій осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору не належить, а відтак, з неї слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.
Керуючись ст.ст. 40-1, 284, 287, 294, 307, 308 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною 2 ст. 184 та частиною 2 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на неї адміністративне стягнення: 
- за частиною 2 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення - штраф в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн. (одна тисяча сімсот гривень);
- за частиною 2 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення - штраф в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн. (одна тисяча сімсот гривень).
На підставі статті 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення остаточно накласти на  ОСОБА_1  за частиною 2 ст. 184 та частиною 2 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн. (одна тисяча сімсот гривень).
Реквізити для сплати штрафу:
Отримувач коштів: ГУК у Рівн.обл./Дубров.міс.тг./21081100; 
Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38012494;
Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) ;
Рахунок отримувача: UA958999980313090106000017511;
Код класифікації доходів бюджету: 21081100;
призначення платежу: Адміністративний штраф_________________(ПІБ), Дубровицький районний суд Рівненської області, код ЄДРПОУ 26406188.

Стягнути з ОСОБА_1   ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 судовий збір у розмірі 665,60 грн. (шістсот шістдесят п`ять  гривень 60 коп.) на користь держави в особі Державної судової адміністрації України: 
отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; 
код за ЄДРПОУ: 37993783; 
банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); 
рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001; 
код класифікації доходів бюджету: 22030106.
Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено, її захисником до Рівненського апеляційного суду через Дубровицький районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу, відділом державної виконавчої служби з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, тобто 3400 грн. (три тисячі чотириста гривень).

Суддя: підпис.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Суддя Дубровицького 
районного суду         Отупор К.М.