РІШЕННЯ
(додаткове)
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2026 року | м. Харків | Справа № 922/2281/26

Господарський суд Харківської області у складі судді Ольшанченка В.І. 
за участю секретаря судового засідання Красовського В.С.
та представників:
позивача - не з`явився,
відповідача - не з`явився,
розглянувши заяву ТОВ "Укрнасоспром" від 31.08.2026 (вх.№21396 від 01.09.2026) про ухвалення додаткового рішення по справі 
за позовом | Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрнасоспром" (36007, м. Полтава, вул. Заводська, 12)
до | Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Українська індустріальна компанія" (61082, м. Харків, пр-т Героїв Харкова, 269)
про | стягнення 249866,66 грн,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрнасоспром" (позивач) надало Господарському суду Харківської області через підсистему "Електронний суд" позовну заяву до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Українська індустріальна компанія" (відповідач), в якій просить суд стягнути з відповідача на свою користь 249866,66 грн, з яких: 190080,00 грн - сума основного боргу (попередньої оплати); 16654,13 грн - проценти за користування чужими грошовими коштами; 40671,91 грн - пеня; 1710,72 грн - інфляційні втрати; 749,90 грн - 3% річних, а також покласти на відповідача судові витрати.
Ухвалою від 29.06.2026 Господарський суд Харківської області прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі №922/2281/26 за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.
26.08.2026 Господарський суд Харківської області ухвалив рішення у справі №922/2281/26, яким позов задовільнив повністю: стягнув з Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Українська індустріальна компанія" (61082, м. Харків, просп. Героїв Харкова, 269. Код ЄДРПОУ 44897114) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрнасоспром" (36007, Полтавська обл., м. Полтава, вул. Заводська, 12. Код ЄДРПОУ 40761763) попередню оплату за договором поставки №15/09-25-В від 15.09.2025 у сумі 190080,00 грн, проценти за користування чужими грошовими коштами за період з 25.11.2025 по 23.06.2026 у сумі 16654,13 грн, пеню за період з 25.11.2025 по 27.04.2026 у сумі 40671,91 грн, інфляційні втрати за період травень, червень 2026 року у сумі 1710,72 грн, 3% річних за період з 07.05.2026 по 24.06.2026 у сумі 749,90 грн та судовий збір у сумі 2998,40 грн.
31.08.2026 ТОВ "Укрнасоспром" через підсистему "Електронний суд" надало заяву (вх.№21396 від 01.09.2026) про ухвалення додаткового рішення, в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Українська індустріальна компанія" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрнасоспром" витрати на правничу допомогу у сумі 22000,00 грн.
В обґрунтування своєї заяви позивач зазначає, що під час розгляду справи №922/2281/26 Адвокатським об`єднанням "Гардіум" на підставі договору про надання правової допомоги від 06.03.2025 було надано позивачу професійну правничу допомогу на суму 22000,00 грн, яка включає підготовку та подання позовної заяви, підготовку та подання заяви про уточнення змісту позовних вимог з отриманням витягів з ЄДР на виконання ухвали суду, а також представництво інтересів клієнта у судових засіданнях 20.07.2026, 03.08.2026 та 17.08.2026, що підтверджується підписаним сторонами актом приймання-передачі наданих послуг від 26.08.2026 та доданими до заяви первинними документами.
Ухвалою від 02.09.2026 Господарський суд Харківської області прийняв заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрнасоспром" від 31.08.2026 про ухвалення додаткового рішення (вх. №21396 від 01.09.2026) до розгляду та призначив її до розгляду у судовому засіданні на 09.09.2026 р. о 17:00 год, про що повідомив учасників справи.
Вказаною ухвалою запропоновано Товариству з обмеженою відповідальністю "Укрнасоспром" в строк до 07.09.2026 надати Господарському суду Харківської області докази оплати наданих послуг, договір позивача з адвокатом або докази перебування адвоката у штаті Адвокатського об`єднання "Гардіум".
07.09.2026 ТОВ "Укрнасоспром" через підсистему "Електронний суд" надало заяву (вх №22013/26 від 08.09.2026), в якій на виконання вимог вищевказаної ухвали зазначає, що на умовах укладеного між ТОВ "Укрнасоспром" та Адвокатським об`єднанням "Гардіум" договору про надання правової допомоги від 06.03.2025 строк оплати ще не настав. До заяви також були долучені витяг з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування щодо застрахованої особи – Іванченко Елли Ігорівни та копія наказу голови Адвокатського об`єднання "Гардіум" №4 від 30.09.2025 "Про переведення ОСОБА_1 ", докази направлення відповідачу заяви про ухвалення додаткового рішення від 31.08.2026 з додатками та заяви на виконання вимог ухвали суду від 02.09.2026 з додатками.
09.09.2026 ТОВ "Укрнасоспром" через підсистему "Електронний суд" надало заяву (вх. №22227/26) про розгляд справи за відсутністю представника ТОВ "Укрнасоспром" – адвоката Іванченко Елли Ігорівни.
Відповідач у призначене судове засідання 09.09.2026 не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, хоча був повідомлений належним чином про день, час та місце проведення судового засідання.
Згідно з ч. 3, 4 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.
У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Враховуючи те, що неявка представників сторін не перешкоджає розгляду вищевказаної заяви, суд вважає за можливе розглянути її за відсутності представників учасників справи за наявними у справі матеріалами відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України.
Суд, розглянувши заяву позивача (ТОВ "Укрнасоспром") про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат, зазначає наступне.
Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
Положеннями ст. 59 Конституції України передбачено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Згідно зі ст. 131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.
Статтею 16 ГПК України передбачено право учасників справи користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 58 ГПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.
Згідно зі ст. 10 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кожен має право на професійну правничу допомогу; у випадках, визначених законом, держава забезпечує надання професійної правничої допомоги безоплатно; кожен є вільним у виборі захисника своїх прав та особи, яка надає правничу допомогу; для надання професійної правничої допомоги діє адвокатура; забезпечення права на захист від кримінального обвинувачення та представництво в суді здійснюються адвокатом, за винятком випадків, установлених законом; витрати учасників судового процесу на професійну правничу допомогу відшкодовуються в порядку, визначеному законом.
Адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту (стаття 1 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність").
Статтею 19 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" унормовано види адвокатської діяльності, а саме серед іншого: - надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; - складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру.
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Відповідно до ч. 1 ст. 123, п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.
Частинами першою та другою статті 124 ГПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи.
У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
При цьому, ч. 3 ст. 124 ГПК України передбачено, що попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву (ч. 2 ст. 161 ГПК України).
Згідно з п. 9 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.
У позові ТОВ "Укрнасоспром" зазначив орієнтовний розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката у сумі 20000,00 грн та заявив про надання фактично понесених доказів протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
У заяві про ухвалення додаткового рішення ТОВ "Укрнасоспром" заявлено до стягнення суму витрат на професійну правничу допомогу - 22000,00 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 221 ГПК України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Згідно з ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Відповідно до ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
06.03.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрнасоспром" (клієнт) та Адвокатським об`єднанням "Гардіум" (АО) укладений договір про надання правової допомоги (надалі - договір), за яким АО зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги клієнту на умовах і в порядку, що визначені цим договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Згідно з п. 1.2 договору сторони погоджують, що представництво клієнта за умовами даного договору передбачає здійснення АО діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та кримінальному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Відповідно до п. 8 договору розмір винагороди за надання правової допомоги за цим договором встановлюється в акті прийому-передачі наданих послуг. Розмір винагороди у справах (спорах), що мають майновий характер, може встановлюватися у відсотковому співвідношенні від ціни позову, повідомлення–рішення (іншого акту суб`єкта владних повноважень). У разі досягнення за результатами виконання доручення позитивного результату, якого бажає клієнт, сторони можуть узгодити доплату до винагороди за позитивний результат.
У п. 8.1 договору визначено, що розмір винагороди за надання правової допомоги розраховується виходячи з розрахункової вартості за 1 годину наданої правової допомоги, яка становить 2000,00 грн.
26.08.2026 ТОВ "Укрнасоспром" та Адвокатське об`єднання "Гардіум" склали акт приймання-передачі наданих послуг до договору про надання правової допомоги від 06 березня 2025 року про наступне: АО за період часу з 22.06.2026 по 26.08.2026 включно надало клієнту послуги з юридичного консультування та юридичного представництва відповідно до договору: Підготовка та подача позовної заяви до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Українська індустріальна компанія" (код ЄДРПОУ 44897114) про стягнення суми грошових коштів попередньої оплати за договором поставки №15/09-25-В від 15.09.2025, процентів за користування чужими грошовими коштами, пені, інфляційних втрат та 3% річних – 6 годин (6 год х 2000 грн = 12000 грн); підготовка та подання заяви про уточнення змісту позовних вимог та отримання платних витягів із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на виконання вимог ухвали Господарського суду Харківської області про відкриття провадження у справі №922/2281/26 від 29.06.2026 – 2 години (2 год х 2000 = 4000 грн); представництво інтересів клієнта у судових засіданнях 20.07.2026, 03.08.2026, 17.08.2026 по справі №922/2281/26 у Господарському суді Харківської області (3 год х 2000 = 6000 грн).
В п. 2 вищевказаного акту вказано, що погоджена сторонами вартість послуг за зазначений у п. 1 акту період складає 22000,00 грн, ПДВ – не передбачено.
Згідно з п. 5 вказаного акту, оплата послуг здійснюється клієнтом протягом 5 (п`яти) банківських днів з моменту набрання законної сили судовим рішенням у справі №922/2281/26 або ухвалення судом додаткового рішення про розподіл судових витрат. Сторони погодили, що остаточний розрахунок за цим актом може бути здійснений за рахунок коштів, стягнутих з Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Українська індустріальна компанія" (код ЄДРПОУ 44897114) на користь клієнта як відшкодування витрат на правничу допомогу.
Вказані послуги професійної правничої допомоги Товариству з обмеженою відповідальністю "Укрнасоспром" надано на підставі договору про надання правової (правничої) допомоги від 06.03.2025 адвокатом Іванченко Еллою Ігорівною, яка працює в Адвокатському об`єднанні "Гардіум" на посаді адвоката, та наявного у справі ордеру серії АН №2012151 від 24.06.2026.
Відповідно до усталеної практики Верховного Суду витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (висновок Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду, викладений в абз. 3 п. 6.5 постанови від 03.10.2019 по справі №922/445/19).
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (п. 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц, п. 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі №910/12876/19).
У постанові від 11.01.2023 у справі №922/4195/21 Верховний Суд дійшов висновку, що нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (п. 33 - 34, 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі №910/12876/19).
Відповідно до ч. 1 - 3 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Статтею 129 ГПК України визначений порядок розподілу судових витрат, частиною 1 вказаної статті визначений порядок розподілу судового збору, частиною 4 - інших судових витрат, пов`язаних з розглядом справи. Так, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Отже, втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої статті 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 ЦК України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України.
У постанові від 20.11.2020 у справі №910/13071/19 Верховний Суд вказав про те, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої статті 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 Цивільного кодексу України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України.
Колегія суддів касаційної інстанції також виходить з того, що чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
Також частини четверта - шоста, сьома, дев`ята статті 129 ГПК України визначають випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат.
При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правничу допомогу.
У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правничу допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правничу допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, у постановах Верховного Суду від 01.08.2019 у справі №915/237/18, від 24.10.2019 у справі №905/1795/18, від 17.09.2020 у справі №904/3583/19).
Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц).
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України" (п. 80), від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34 - 36), від 23.01.2014 у справі "East/WestAllianceLimited" проти України", від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України" (п. 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у додаткових постановах від 20.05.2019 у справі №916/2102/17, від 25.06.2019 у справі №909/371/18, у постановах від 05.06.2019 у справі №922/928/18, від 30.07.2019 у справі №911/739/15 та від 01.08.2019 у справі №915/237/18).
До того ж у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі №905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі №922/2685/19 сформовано правовий висновок про те, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, приписами статей 123 - 130 ГПК України, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
У пункті 148 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2024 у справі №686/5757/23 зазначено таке: "Велика Палата Верховного Суду наголошує, що подання доказів на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу не є безумовною підставою для відшкодування судом таких витрат у зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критеріям реальності адвокатських витрат (їхньої дійсності й потрібності) та розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи".
Таким чином, вирішуючи заяву/клопотання сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.
Такі докази, відповідно до ч. 1 ст. 86 ГПК України, суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
При цьому, згідно зі ст. 74 ГПК України сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Подані на підтвердження таких витрат докази мають окремо та у сукупності відповідати вимогам статей 75 - 79 ГПК України.
Верховний Суд у додатковій постанові від 06.04.2026 у справі №914/140/24 зазначає, що для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок іншої сторони має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір є розумний та виправданий. Тобто суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.
У матеріалах справи крім позовної заяви містяться заяви на виконання ухвали про відкриття провадження у справі: від 02.07.2026, від 25.07.2026, заява про поновлення процесуального строку від 07.08.2026 та заява від 19.08.2026 про поновлення строку на подання уточнення змісту позовних вимог та уточнення позовних вимог.
З чотирьох судових засіданнях, які відбулися 20.07.2026, 03.08.2026, 17.08.2026 та 26.08.2026, у трьох з них (20.07.2026, 03.08.2026, 17.08.2026) інтереси позивача представляла адвокат Іванченко Е.І.
Як убачається з протоколів судових засідань від 20.07.2026, 03.08.2026, 17.08.2026, в яких приймала участь представник позивача адвокат Іванченко Е.І., які почалися вчасно та тривали не більше 20 хвилин, що в сукупності не перевищує однієї години. Натомість адвокат зазначив у акті від 26.08.2026, що витратив на представництво інтересів клієнта у судових засіданнях 20.07.2026, 03.08.2026, 17.08.2026 по справі №922/2281/26 у Господарському суді Харківської області 3 години.
Крім того, подача позовної заяви, заяви про уточнення позовних вимог та отримання платних витягів із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не є правничою допомогою, оскільки фізичне подання документів за допомогою підсистеми «Електронний суд» не потребує спеціальних адвокатських навичок та правових знань, а тому не підлягає компенсації як витрати на правничу допомогу.
Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у додатковій постанові від 06.04.2026 у справі №914/140/24 та у постановах від 04.11.2019 у справі №9901/264/19, від 27.02.2025 у справі №904/4463/23, від 06.05.2026 у справі №726/2253/25.
На переконання суду, ураховуючи наведені вище критерії, зокрема, реальності адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, а також фактичні обставини цієї справи, співрозмірність до предмету спору, сталу практику з подібних спорів, участь адвоката Іванченко Е.І. у суді, що свідчить про обізнаність адвоката із деталями справи та незмінність правової позиції позивача – розмір заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу не є співрозмірним та у повній мірі не відповідає принципам справедливості, розумності та реальності.
Таким чином, керуючись критеріями, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу, дослідивши заяву ТОВ "Укрнасоспром" (вх.№21396 від 01.09.2026) про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у системному зв`язку із наведеним заявником розрахунком витрат на правову допомогу, наявними у матеріалах справи документами, з огляду на результати розгляду справи, фактичні обсяги наданих стороні, як клієнту, послуг правничої допомоги щодо представництва його інтересів у суді під час розгляду справи №922/2281/26, беручи до уваги наведені положення процесуального законодавства та підтверджений матеріалами справи факт надання адвокатом позивача (ТОВ "Укрнасоспром") Іванченко Е.І. професійної правничої допомоги при розгляді справи №922/2281/26 у Господарському суді Харківської області, суд дійшов висновку про не покладення всієї заявленої суми витрат на правничу допомогу у сумі 22000,00 грн на відповідача, та покладення у сумі 5000,00 грн (1 год підготовки позовної заяви х 2000 + 0,5 год підготовки заяв про уточнення позовних вимог х 2000 + 1 год представництво інтересів у суді х 2000 = 5000), а в іншій частині слід відмовити.
Одночасно суд зазначає, що при прийнятті вказаного рішення суд враховує, що вимога про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу викладена у позовній заяві, а відтак відповідач повинен був бути обізнаний про неї та мав можливість викласти свої міркування з цього приводу, проте своїм правом не скористався.
Оцінивши надані заявником докази, виходячи з наведених вище критеріїв, їх оцінки, та враховуючи, що позов ТОВ "Укрнасоспром" було задоволено повністю, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 129 ГПК України, суд вважає за необхідне покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Українська індустріальна компанія" витрати на професійну правничу допомогу адвоката у сумі 5000,00 грн, які відповідають критеріям співмірності, пропорційності, справедливості, необхідності, реальності та розумності їхнього розміру. В іншій частині заяви суд не покладає такі витрати на ТОВ "Науково-виробниче підприємство "Українська індустріальна компанія".
Керуючись ст. 55, 59, 131-2 Конституції України, ст. 1, 26, 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", ст. 2, 13, 73, 74, 76, 77, 86, 123, 124, 126, 129, 162, 202, 234, 235, 244 Господарського процесуального кодексу України, 

ВИРІШИВ:

У задоволенні заяви ТОВ "Укрнасоспром" від 31.08.2026 (вх.№21396 від 01.09.2026) про ухвалення додаткового рішення відмовити частково.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Українська індустріальна компанія" (61082, м. Харків, просп. Героїв Харкова, 269. Код ЄДРПОУ 44897114) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрнасоспром" (36007, Полтавська обл., м. Полтава, вул. Заводська, 12. Код ЄДРПОУ 40761763) витрати на професійну правничу допомогу у сумі 5000,00 грн.

Додаткове рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 ГПК України, та може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені статтями 254 – 257 ГПК України.
Повне додаткове рішення складено (підписано) 17.09.2026. 

Суддя | | В.І. Ольшанченко