Справа № 932/4312/23 
Провадження № 2/932/1267/23 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2026 року м. Дніпро

Шевченківський районний суд міста Дніпра в складі:
головуючого судді Потоцької С.С., 
секретаря судового засідання Карапиш А.М.,
представників відповідача Турчин Л.Р., Козак О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Перший Правобережний відділ державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, -
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог у сумі 55 748,40 грн за період з січня 2019 року по 15 березня 2023 року.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28.02.2012 з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.01.2012 і до досягнення дитиною повноліття. На виконання зазначеного рішення судом видано виконавчий лист № 403/795/12, який був пред`явлений до виконання до Бабушкінського відділу державної виконавчої служби. Водночас постановою державного виконавця від 12.12.2018 у виконавчому провадженні № 35229439 виконавчий лист було повернуто стягувачу, однак, як зазначає позивач, копію цієї постанови та сам виконавчий документ вона не отримувала. На підставі ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24.10.2022 позивачу виданий дублікат виконавчого листа у справі № 403/795/12. Наприкінці березня 2023 представник позивача отримав від Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах м. Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) лист від 13.03.2023 із розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, відповідно до якого заборгованість відповідача за період з 12.2018 по 02.2023 становить 161 596,50 грн. В обґрунтування уточнених позовних вимог позивач зазначила, що після звернення до суду відповідачем було частково погашено заборгованість зі сплати аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , а саме: 29.08.2023 – 21 188,33 грн, 08.09.2023 – 647,19 грн, 12.09.2023 – 1 494,99 грн та 14.09.2023 – 11 614,10 грн. З метою уточнення розміру заборгованості та здійснення перерахунку неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів 10.10.2023 представник стягувача –звернулася до Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із заявою про надання розрахунку заборгованості зі сплати аліментів станом на 10.10.2023. 
16.10.2023 представник стягувача отримала довідку-розрахунок з примусового виконання виконавчого листа № 403/795/12, виданого 24.11.2022 Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська, за період з жовтня 2018 року по вересень 2023 року. Відповідно до зазначеного розрахунку, заборгованість зі сплати аліментів станом на 16.10.2023, визначена з урахуванням доходів відповідача, становила 45 954,50 грн. Крім того, зі слів представника відповідача позивачу стало відомо, що з метою перерахунку суми заборгованості за період з липня 2021 року по грудень 2021 року до органу державної виконавчої служби 18.10.2023 було подано довідки про доходи боржника ОСОБА_2 , видані Пенсійним фондом України. 31.10.2023 представник стягувача отримала нову довідку-розрахунок з примусового виконання зазначеного виконавчого листа за той самий період. Згідно з цією довідкою, після проведеного перерахунку з урахуванням доходів відповідача заборгованість зі сплати аліментів станом на 31.10.2023 становила 30 692,29 грн. У зв`язку зі зміною розміру заборгованості позивач уточнила позовні вимоги та просила суд стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 01.06.2019 по 15.03.2023 у розмірі 55 748,40 грн.
Оскільки відповідач добровільно не погасив заборгованість зі сплати аліментів за зазначений період, позивач, посилаючись на положення чинного законодавства, звернулася до суду з цим позовом про стягнення з відповідача неустойки (пені) за прострочення виконання аліментного зобов`язання.
Ухвалою суду від 10.05.2023 відкрито провадження у справі та призначені судові засідання в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
15.11.2023 до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. У відзиві відповідач зазначив, що позивач при зверненні до суду умисно вказала невірну адресу його місця проживання, хоча їй було достеменно відомо, що він зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 . У зв`язку з цим відповідач не отримав поштою копію позовної заяви з доданими до неї документами. Лише 01.09.2023 представник відповідача отримала копію позовної заяви та доданих до неї матеріалів, після чого відповідач звернувся до державного виконавця із заявою про проведення перерахунку заборгованості зі сплати аліментів. 31.10.2023 він отримав відповідний розрахунок заборгованості. На думку відповідача, після проведеного перерахунку заявлені позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню. Крім того, відповідач зазначив, що виконавчий лист перебував на примусовому виконанні у Бабушкінському відділі державної виконавчої служби. 12.12.2018, на підставі заяви ОСОБА_1 , виконавчий документ було повернуто стягувачу. При цьому, до закінчення виконавчого провадження № 35229439 державним виконавцем було здійснено перерахунок заборгованості зі сплати аліментів на виконання ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14.04.2017 у справі № 403/795/12, постановленої за результатами розгляду скарги на дії державного виконавця щодо визначення розміру заборгованості зі сплати аліментів. Вказаною ухвалою державного виконавця було зобов`язано провести новий розрахунок заборгованості з урахуванням додатково наданих доказів. Відповідач посилається на те, що згідно з проведеним розрахунком та з урахуванням здійснених ним платежів станом на 01.09.2018 заборгованість зі сплати аліментів була відсутня, натомість обліковувалася переплата у розмірі 5 170,60 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості зі сплати аліментів станом на 01.09.2018.
Також відповідач зазначив, що виконавчий лист повернуто стягувачу саме на підставі заяви ОСОБА_1 , у якій остання вказала, що за період з 23.01.2012 по 07.12.2018 отримувала аліменти у повному обсязі, у зв`язку з чим просила повернути виконавчий документ без подальшого виконання. При цьому між позивачем та відповідачем було досягнуто домовленості про добровільну сплату аліментів. Відтак, відповідач був впевнений, що виконавче провадження щодо сплати аліментів закрито. З 2019 року відповідач сплачував аліменти у розмірі зазначеному ОСОБА_1 через її матір – ОСОБА_4 , оскільки ОСОБА_1 з донькою виїхала за межі України. Також, відповідач був впевнений, що позивач разом із донькою за кордоном, оскільки останній надав дозвіл на вивіз дитини за межі України. Після 22.02.2022 ОСОБА_5 також виїхала за кордон ї до теперішнього часу відповідач не мав можливості передавати кошти. Жодних звернень щодо надання коштів до відповідача з боку позивача не було, як і повідомлень про відкриття виконавчого провадження. У виконавчому провадженні позивачем було навмисно зазначено неправильну адресу проживання, тому постанову про відкриття виконавчого провадження відповідач не отримував. Зазначає, що позбавлений можливості бути учасником виконавчого провадження і своєчасно реагувати на вчинення примусових виконавчих дій. 
Ухвалою від 02.02.2024 витребувано у Державної прикордонної служби України відомості про перетин державного кордону України – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , з грудня 2018 року, зазначивши останню дату (в`їзду, виїзду) перетину державного кордону України вказаною особою; витребувано у Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) копії виконавчого провадження ВП№ 35229439.
01.04.2024 на адресу суду від Головного центру обробки спеціальної інформації державної прикордонної служби України надійшла відповідь про неможливість надання інформації про перетин державного кордону України у період з грудня 2018 року по теперішній час стосовно ОСОБА_1 . 
У зв`язку із відставкою судді ОСОБА_6 на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючою суддею у цій справі визначена суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Потоцька С.С.
Ухвалою суду від 15.01.2025 цивільна справа прийнята до провадження судді Потоцькой С.С.
Ухвалою суду від 01.04.2025 витребувано у Державної прикордонної служби України (адреса місцезнаходження: вул. Володимирська, 26, м. Київ) відомості про перетин державного кордону України громадянкою України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , з грудня 2018 року, зазначивши останню дату (в`їзду, виїзду) перетину державного кордону України вказаною громадянкою.
10.04.2025 від Державної прикордонної служби України надійшла відповідь щодо перетину кордону України ОСОБА_1 у період з грудня 2018 року по теперішній час (станом на 09.04.2025) відповідно до якої ОСОБА_1 перетинала кордон 04.12.2018 та 09.12.2018.
Представником відповідача подані пояснення, в яких відповідач зазначив, що виконавче провадження № 35229439 завершене у зв`язку з поверненням виконавчого листа стягувачу та не стосується спірних правовідносин, тоді як виконавче провадження № 70482940, яке, на його думку, має вирішальне значення для розгляду справи, суду не було надано. Відповідач вказав, що після закриття виконавчого провадження № 35229439 заборгованість зі сплати аліментів була відсутня, а відповідно до проведеного державним виконавцем розрахунку станом на 01.09.2018 обліковувалася переплата у розмірі 5 170,60 грн. Крім того, відповідач зазначив, що позивач після виїзду за межі України не повідомила йому реквізитів для сплати аліментів, а під час відкриття виконавчого провадження № 70482940 вказала неправильну адресу його місця проживання, у зв`язку з чим він не був належним чином повідомлений про відкриття виконавчого провадження та вчинення виконавчих дій, а також був позбавлений можливості своєчасно реалізовувати свої процесуальні права. Також відповідач стверджував, що заборгованість зі сплати аліментів виникла не з його вини, а внаслідок неналежного виконання державним виконавцем своїх обов`язків. На підтвердження цього він зазначив, що державний виконавець тривалий час не здійснював звернення стягнення на його пенсію та інші доходи, незважаючи на наявність відповідної інформації та неодноразові звернення представника відповідача з заявами про проведення перерахунку заборгованості та здійснення відрахувань із його доходів. На думку відповідача, наведені обставини свідчать про те, що несвоєчасне виконання рішення суду було зумовлене неналежною організацією примусового виконання, а не його умисними діями чи ухиленням від сплати аліментів. У зв`язку із цим відповідач вважав заявлені позовні вимоги про стягнення неустойки (пені) необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
У судових засіданнях представники сторін надали пояснення, які аналогічні викладеним у заявах по суті.
Третя особа у судове засідання не заявилася, повідомлена належним чином, про причини неявки не повідомила, пояснень не надала.
У судовому засіданні оголошено про перехід до стадії ухвалення рішення, проголошення рішення призначено на 21.07.2026.

Суд, вислухавши сторін у справі, дослідивши та оцінивши докази у справі, вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 445 від 07.06.2006 (а.с. 10).
Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28.02.2012 з відповідача на користь позивача стягнуті аліменти на утримання ОСОБА_3 , у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.01.2012 і до досягнення дитиною повноліття.
На підставі ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24.10.2022 виданий дублікат виконавчого листа у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів – задоволено (а.с. 8).
08.12.2022 на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження державним виконавцем відкрито виконавче провадження ВП № 70482940 з примусового виконання виконавчого листа виданого 24.11.2022 Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 (а.с. 9, 12).
За розрахунком заборгованості зі сплати аліментів Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) заборгованість станом на 13.03.2023 складає 161 596, 50 грн (а.с. 16-17). Період заборгованості з жовтня 2018 року по вересень 2023 року.
Згідно з новим розрахунком зі сплати аліментів Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) розмір заборгованості станом на 31.10.2023 змінений та складає 55 748, 40 грн (а.с. 62-63). Період заборгованості з жовтня 2018 року по вересень 2023 року.
Виконавче провадження ВП № 70482940 закінчено постановою від 12.07.2024 у зв`язку з досягненням ІНФОРМАЦІЯ_3 дитиною повноліття, заборгованість по аліментах відсутня (а.с. 153).

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Згідно з ч. 4 ст. 187 СК України, особа, на користь якої присуджено аліменти на дитину, може самостійно подати заяву з виконавчим листом про відрахування аліментів із заробітної плати, пенсії, стипендії або іншого доходу платника аліментів безпосередньо за місцем виплати платникові аліментів заробітної плати, пенсії, стипендії або іншого доходу. На підставі заяви такої особи аліменти відраховуються із заробітної плати, пенсії, стипендії або іншого доходу платника аліментів у розмірі, зазначеному у виконавчому листі, та в строки, визначені частиною другою цієї статті, і перераховуються особі, на користь якої присуджені аліменти, за її адресою або на рахунок, зазначений у заяві.
Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.
Згідно з ч. 4 ст. 194 СК України, заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу, - до досягнення нею двадцяти трьох років.
Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження".
Згідно з ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 7 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ про стягнення періодичних платежів може бути самостійно надісланий стягувачем безпосередньо підприємству, установі, організації, фізичній особі - підприємцю, фізичній особі, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи. У разі наявності заборгованості за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів або заперечення її розміру боржником стягувач має право пред`явити виконавчий документ для примусового виконання.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.
За поясненнями відповідача після повернення виконавчого листа у виконавчому провадженні № 35229439 він весь час сплачував аліменти у добровільному порядку до того часу, поки мати позивача не виїхала за кордон, тобто до 2022 року.
Заперечень щодо цієї обставини з боку сторони позивача не надходило. 
Згідно з п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена ст. 196 Сімейного кодексу України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин.
Заперечуючи проти позову, відповідач вказував, що позивач, виїхавши за кордон, не повідомила йому актуальні банківські реквізити, адресу, при зверненні до виконавчої служби неправильно вказала адресу його проживання, тому він дізнався про відкриття виконавчого провадження після відкриття провадженні у цій справі. Також відповідач вказав, що, дізнавшись про відкриття ВП № 70482940, вжив заходи щодо оплати суми аліментів на утримання дитини, внаслідок чого заборгованість по сплаті аліментів повністю погашена.
Суд зазначає, що учасники сімейних відносин повинні користуватися добросовісно своїми правами та не повинні діяти на шкоду іншим учасникам.
Під час судового розгляду не встановлено повідомлення позивачем відповідача про зміну місця проживання та надання банківських реквізитів. 
Суд враховую, що позивач не повідомила відповідача про банківські реквізити, звернулася до виконавчої служби лише у грудні 2022 року, крім того у межах ВП № 70482940 був накладений арешт на кошти відповідача 16.02.2023 (а.с.14), а відповідно до наданих відповідачем банківських виписок (а.с.92-95) у відповідача на рахунку були наявні грошові кошти. 
Враховуючи встановлені обставини, суд не вбачає ознак умисного ухилення відповідачем від сплати аліментів на утримання дитини. 
За правилами частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно зі ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Суд констатує про спростування відповідачем презумпції вини платника аліментів у спірний період з січня 2019 року по 15 березня 2023 року..
Подібні висновки про застосування статті 196 СК України зроблено Верховним Судом у постанові від 19 лютого 2024 року у справі №761/893/23.
Згідно з ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
З огляду на викладене, суд, оцінивши надані учасниками судового розгляду докази у їх сукупності, заперечення та обґрунтування, враховуючи принципи змагальності та диспозитивності судового розгляд, керуючись принципом розумності у сімейних відносинах, суд дійшов висновку, що відсутня вина відповідача у виникненні заборгованості зі сплати аліментів, а тому позов задоволенню не підлягає. 
Розподіл судових витрат
Згідно з ч.ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач звільнена від сплати збору, а тому судові витрати віднесені за рахунок держави.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.2,5,10-13,141,259,263-265 ЦПК України, суд -
ВИРІШИВ:
У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Перший Правобережний відділ державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів - відмовити.
Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНКОПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ;
Представник позивача ОСОБА_7 , РНОКПП НОМЕР_3 , 
адреса АДРЕСА_3 ;
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса АДРЕСА_4 ;
Представник відповідача: ОСОБА_8 , РНКОПП НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_5 ; ОСОБА_9 , РНОКПП НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_6 ;
Перший Правобережний відділ державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), ЄДРПОУ 44703621, адреса 49101, м. Дніпро, вул. Старокозацька, 56 

Суддя          С.С.Потоцька