Справа № 357/3307/26
Провадження № 2/357/4108/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2026 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді – Бебешко М. М. ,
при секретарі – Примак А. М.,
За участі сторін: 
представника позивача Рожко С.М., 
представника відповідача Чорного О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Біла Церква в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В :

26 лютого 2026 року АТ КБ «ПриватБанк» через свого представника адвоката Рожко Сергія Миколайовича через підсистему «Електронний суд» звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позов мотивовано тим, що ОСОБА_1 (надалі - Відповідач, Позичальник) є клієнтом АТ КБ “ПриватБанк” (надалі - Позивач, Банк), який користується банківськими послугами в сфері відкриття, ведення, обслуговування карткових рахунків, їх функціонування та кредитування. 14 травня 2021 року Відповідачем була підписана Анкета-заява клієнтафізичної особи про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг. 18 вересня 2024 року ОСОБА_1 на підставі власного волевиявлення, згідно зі ст. 634 ЦК України, підписав Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуги №240918B1DT817069QZHIMAIN якою приєднався до розділу “Загальні положення”, підрозділів “Кредитні картки”, “Поточні рахунки”, “Використання картки”, “Віддалені канали обслуговування”, “Оплата частинами та Миттєва розстрочка”, “Система переказів PrivatMoney”, “Операції у відділеннях (умови та правила проведення операцій у відділеннях Банку)”, “Автоплатежі”, “Сервіс BankID” Умов та Правил надання банківських послуг АТ КБ “ПриватБанк” (далі Умови та Правила), що розміщені в мережі Інтернет за адресою https://privatbank.ua/terms, в редакції, чинній на дату підписання цієї Заяви, які разом становлять змішаний договір: Договір банківського рахунка, споживчого кредиту та обслуговування платіжного інструменту та Генеральний кредитний договір в частині надання споживчих кредитів “Кредитна картка”, “Оплата частинами”, Миттєва розстрочка” (далі — Договір), прийняв всі права та обов`язки, встановлені в цьому Договорі та зобов`язався їх належним чином виконувати. Відповідно до укладених Договорів, ОСОБА_1 були випущені та надані в користування платіжні картки за кредитною та дебетною схемами. Підписавши вказані вище Анкету та Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг між сторонами, у відповідності до ст. 634 ЦК України, був укладений Договір про надання банківських послуг, який за своєю правовою природою є змішаним договором і містить в собі, зокрема, умови договору банківського рахунку (ст. 1066 ЦК України) та кредитного договору (ст. 1054 ЦК України).
На підставі укладеного Договору Відповідач отримав платіжний інструмент - кредитну картку номер - НОМЕР_1 , строк дії -10/28, тип - Універсальну, що підтверджується випискою з рахунку та довідкою про видані карти (додаються до позовної заяви.
Відповідач скористався кредитним лімітом, але припинив надавати своєчасно Позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором (додається до позовної заяви) та підтверджується випискою за рахунком. Таким чином, у порушення умов Договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, Відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, хоча ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. В процесі підготовки позовної заяви, було встановлено, що Відповідач перестав вносити кошти посилаючись на "спірні" операції, які були проведені 01.10.2024 по його картці № НОМЕР_1 . В ході перевірки зазначеної інформації встановлено, що Банком було зафіксовано повідомлення про шахрайські дії. З метою повного та об`єктивного з`ясування обставин Службою Безпеки ПриватБанк було проведено перевірку. В ході перевірки було встановлено наступні обставини. “Згідно з даними банківських комплексів за клієнтом банку ОСОБА_1 рахується банківський рахунок - карта НОМЕР_1 . Аналізом карти № НОМЕР_1 (виписка) встановлено, що з неї 01.10.2024 відбулися перекази грошових коштів на суму 67630,00 грн, опис транзакцій: - 01/10/2024 08:31:02 Р32 F DB -20,000.00 451004 N3000020 UKR Р32 NovaPay, Kyiv; - 01/10/2024 08:32:08 Р32 F DB -16,000.00 531012 N3000020 UKR Р32 NovaPay, Kyiv; - 01/10/2024 08:38:33 Р32 F DB -2,400.00 972016 N3000020 UKR Р32 NovaPay, Kyiv; - 01/10/2024 08:47:22 Р32 F DB -230.00 914020 N3000020 UKR Р32 NovaPay, Kyiv; - 01/10/2024 08:51:24 Р32 F DB -29,000.00 691024 N3000020 UKR Р32 NovaPay, Kyiv. Кошти по договору SAMDNWFC000109969554 зараховано на картку НОМЕР_1 клієнта ОСОБА_1 та виведено на рахунок NovaPay - міжнародного фінансового сервісу, що входить до групи компаній «Нова пошта», надає послуги у понад 3500 відділеннях Нової пошти. Перевіркою входів у П-24 під обліковим записом клієнта ОСОБА_1 встановлено, що типовий пристрій, який він використовує для входу до власного Приват 24 - Phone, модель девайса iPhone12,3, версія IOS,18.0, імеі НОМЕР_2 -BB58- 4E66-8EFE-6F170ABC8304, fingerprint /QZxvoJWCgRnj1RsKhFS624AEViYSFpL/g4Y1p7szzw=, ір 94.232.176.235, провайдер Vodafone Ukraine. Зафіксовано також вхід до П24 клієнта ОСОБА_1 з пристрою Phone, модель девайса SM-G973N|samsung, версія ANDROID, 9, імеі НОМЕР_3 , ір 45.130.81.101, провайдер IPXO, час входу 2024-09-18 11:45:17, який являється нетиповим для клієнта. В проміжок часу з 18 вересня по 01 жовтня 2024 зафіксовано ряд входів до облікового запису клієнта ОСОБА_1 з вказаного пристрою, зокрема 01.10.2024 в період часу з 08:09:25 - 09:03:59, тобто в час переказу коштів з карти НОМЕР_1 , входи до облікового запису клієнта ОСОБА_1 відбувалися тільки з пристрою SM-G973N|samsung (інформація 1 2 3 4 5). Відкриття вказаного договору SAMDNWFC000109969554, що мало місце 18.09.2024, та переказ коштів з карти НОМЕР_1 на рахунок NovaPay 01.10.2024 проведено під час входу в акаунт Приват24 клієнта ОСОБА_1 з пристрою Phone, модель девайса SM-G973N|samsung, версія ANDROID, 9. Відповідно до зібраних даних клієнту ОСОБА_1 відкритий обліковий запис Приват24 з ідентифікаційним номером (User P24 ID) 20351745. Його аналізом встановлено, що авторизація вказаного пристрою проведена із коректним введенням логіну та паролю клієнта та підтвердженням таких входів через його фінансовий телефон, зміни логіну та паролю при цьому не зареєстровано (інформація 1 2), авторизації клієнта за період 18.09. - 01.10.2024 (інформація 1 2 3 4). 01 жовтня 2024 о 09:06:11 відбулося блокування акаунту співробітником Департаменту Fraud-менеджмент ГО в зв`язку в великою кількістю переказів коштів з карти клієнта банку на рахунок іншої установи, а о 18:32 відбувалися операції по зміні паролю П24 та розблокуванню акаунта П24, вказані операції проводилися за допомогою пристрою Phone, модель девайса iPhone12,3, версія IOS,18.0, який являється типовим для клієнта, було проведено його авторизацію з використанням пін-коду карти 5168752083391469, належної ОСОБА_1 (інформація). Вказана карта платіжної системи VISA (інформація), відкрита ІНФОРМАЦІЯ_1 під бранчем DNXQ. Огляд сервісних повідомлень, які надсилалися банком клієнту ОСОБА_1 за 18.09.2024 та 01.10.2024, неможливий через сплив терміну їх зберігання. Перевіркою архіву запису телефонних розмов на сервісі Voice Record System дзвінків на гарячу лінію банку щодо факту шахрайства встановлено, що ОСОБА_1 повідомив про шахрайство 01.10.2024 об 18:41:29 ID запису 804782317, тобто вже після проведення укладання договору “Угода SAMDNWFC000109969554” від 18.09.2024 на ім`я клієнта банку ОСОБА_1 та фінансових операцій з перерахунку коштів. В ході розмови клієнт повідомив співробітника банку про те, що йому невідомо, звідки в нього з`явилася карта "Універсальна" з відкритим на ній лімітом. До цього він продавав товар через сайт ОЛХ, мав контакт в меседжері через отримане посилання в Telegram, де вказав дані своєї карти для виплат НОМЕР_4 . Можливий висновок, що третя особа бачила авторизацію карти 5168752083391469, проведену клієнтом ОСОБА_1 через отримане в Telegram фішингове посилання, отримавши таким чином доступ до П24 останнього. Виїмка банківських документів правоохоронними органами не проводилася. Таким чином встановлено, що операції щодо укладання договору “Угода SAMDNWFC000109969554” від 18.09.2024 на ім`я клієнта ОСОБА_1 , а також здійснення переказів коштів з карти 4149439025153440 вказаного клієнта за 01 жовтня 2024 року на загальну суму 67630,00 грн знаходяться в зоні відповідальності останнього.” Пунктами 14.1., 14.8 та 14.12 ст. 14 Закону України “Про платіжні системи та переказ коштів в Україні” (який діяв на момент підписання відповідачем Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуг від 14.05.2021) передбачено, що електронний платіжний засіб може існувати в будь-якій формі, на будь-якому носії, що дає змогу зберігати інформацію, необхідну для ініціювання електронного переказу. Банк та користувач укладають договір щодо порядку та умов використання електронного платіжного засобу. Банк перед укладенням договору зобов`язаний ознайомити користувача з умовами договору про використання електронного платіжного засобу (далі у цій статті — договір), ознайомити з тарифами на обслуговування електронного платіжного засобу та правилами користування електронним платіжним засобом. Банк зобов`язаний забезпечити викладення цієї інформації в доступній формі й розмістити її в доступному для користувача місці, а також надати на його вимогу в письмовій або електронній формі. Аналогічні інформація та порядок укладення та форма договору про надання послуг передбаченні ст. 28 Закону України «Про платіжні послуги», який був чинним на час укладання Договору від 18.09.2024 та здійснення спірних переказів коштів. Загальні вимоги Національного банку до емісії/еквайрингу платіжних інструментів, що емітуються (включаючи електронні платіжні засоби, передплачені платіжні інструменти), та здійснення розрахунків з їх використанням визначенні Положенням «Про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів» (затверджена — Постановою Правління Національного банку України 29.07.2022 № 164) (далі - Положення №164).
Як зазначалося вище перевіркою логінів під обліковим записом клієнта ОСОБА_1 в період укладення Договору та переказів коштів встановлено, що такі входи відбувалися як з типового так і нетипового пристроїв. Авторизація вказаних пристроїв проведена із коректним введенням логіну та паролю клієнта та підтвердженням таких входів через фінансовий телефон клієнта. При цьому ні логін, ні пароль входу в систему дистанційного обслуговування клієнтів “Приват24” не змінювалися. Відтак, спірні транзакції супроводжувались автентифікацією Відповідача з його платіжного пристрою та повідомленнями банку на його фінансовий номер +380965593411. Вказаний номер телефону був визначений ОСОБА_1 як фінансовий починаючи з дати підписання Анкети-заяви від 14.05.2021 і не змінювався ні напередодні, ні в день здійснення спірних переказів. При цьому перехід за фішинговим посиланням, яке було надіслане на телефон позивача третіми особами, виконання їх вказівок для успішної реєстрації за таким посиланням, передачу інформації від картки для виплат, а саме: номер картки, строк дії, CVV та ПІН-код підтверджено особисто ОСОБА_1 в телефонній розмові з оператором служби підтримки клієнтів банку 3700. «Фінансовий номер телефону - контактний номер телефону клієнта, що використовується банком, зокрема, з метою проведення його автентифікації» (ч. 4 аб. 63 Загальних положень Положення про здійснення банками фінансового моніторингу (Постанова Правління Національного банку України 19.05.2020 №65). Так, відповідно до ч. 20 статті 38 ЗУ «Про платіжні послуги» «користувач, якому наданий електронний платіжний засіб, зобов`язаний - “не повідомляти та іншим чином не розголошувати індивідуальну облікову інформацію та/або іншу інформацію, що дає змогу ініціювати платіжні операції», а також “не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це права” (ч.20 статті 38 ЗУ «Про платіжні послуги»); Зазначені норми є спеціальними для спірних правовідносин. В Постанові Верховного Суду у справі №522/22780/15-ц від 09.07.2019 р. зазначено «саме на позивача покладено обов`язок нерозголошення (не розкриття) інформації за рахунком в результаті використання клієнтом паролів, ПІН-кодів, CVV-кодів, як і обов`язок повідомлення банку в разі втрати, викрадення платіжної картки та розголошення». Відповідно до ч. 1 статті 1071 ЦК України банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Відповідно до п. 54 Закону України «Про платіжні послуги» платіжна інструкція - розпорядження ініціатора надавачу платіжних послуг щодо виконання платіжної операції. Ініціатор в свою чергу це особа, яка на законних підставах ініціює платіжну операцію шляхом формування та/або подання відповідної платіжної інструкції, у тому числі із застосуванням платіжного інструменту. До ініціаторів належать платник, отримувач, стягувач, обтяжувач (п.21 Закону України «Про платіжні послуги»). Ініціювання платіжної операції здійснюється шляхом, зокрема:“… 6) надання користувачем платіжної інструкції відповідному учаснику платіжної системи, у тому числі шляхом використання певного платіжного інструменту, в порядку, визначеному правилами цієї платіжної системи” (стаття 41 Закону України «Про платіжні послуги»). В свою чергу, платіжний інструмент визначається законодавцем як персоналізований засіб, пристрій та/або набір процедур, що відповідають вимогам законодавства та погоджені користувачем і надавачем платіжних послуг для надання платіжної інструкції (аб.63 ч.1 статті 1 ЗУ «Про платіжні послуги»). Платіжний пристрій - технічний пристрій (банківський автомат, платіжний термінал, програмно-технічний комплекс самообслуговування, програмно-апаратне середовище мобільного телефону, інший пристрій), що дає змогу користувачу ініціювати платіжну операцію, а також виконати інші операції згідно з функціональними можливостями цього пристрою (аб.65 ч.1 статті 1 ЗУ «Про платіжні послуги»). Відповідно до п. 11 цього ж Положення №164, «електронний платіжний засіб - платіжний інструмент, реалізований на будь-якому носії, що містить в електронній формі дані, необхідні для ініціювання платіжної операції та/або здійснення інших операцій, визначених договором з емітентом». Електронний платіжний засіб може існувати в будь-якій формі, на будь-якому носії, що дає змогу зберігати інформацію, необхідну для ініціювання платіжної операції. (ч.8 статті 38 ЗУ “Про платіжні послуги”). Платіжна картка - електронний платіжний засіб у вигляді пластикової чи іншого виду картки (аб.56 ч.1 статті 1 ЗУ «Про платіжні послуги»). Платіжний застосунок - програмне забезпечення, що дає змогу користувачу ініціювати платіжну операцію (у тому числі за допомогою платіжних інструментів) та/ або здійснювати інші операції, передбачені договором з надавачем платіжних послуг (абзац 23 ч. 3 Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, затвердждених Постановою Правління Національного банку України 29.07.2022 №164 (далі по тексту - Положення №164). Відповідно до п. 136 Положення №164 «Користувач зобов`язаний зберігати та використовувати платіжні інструменти відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання платіжних інструментів особами, які не мають на це законного права або повноважень». Відповідно до ч. 3 статті 87 ЗУ “Про платіжні послуги” Платник зобов`язаний відшкодувати шкоду, заподіяну надавачу платіжних послуг, що його обслуговує, внаслідок недотримання цим платником вимог щодо захисту інформації і здійснення неправомірних дій з компонентами платіжної інфраструктури (у тому числі платіжними інструментами, обладнанням, програмним забезпеченням). У разі недотримання користувачем зазначених вимог надавач платіжних послуг, що обслуговує платника, звільняється від відповідальності перед платником за виконання платіжних операцій. Отже, саме на відповідача покладається обов`язок з повернення кредитних коштів. ОСОБА_1 в свою чергу має право заявити цивільний позов в кримінальному провадженні про відшкодування шкоди завданої злочином третіх осіб.
У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором станом на 27.01.2026 року Відповідач має заборгованість — 85922,10 грн., яка складається з наступного: 64997,20 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 20924,90 грн. - заборгованість за відсотками. Заявлений до стягнення розмір заборгованості підтверджується розрахунком заборгованості та випискою по рахунку Відповідача.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 02.03.2026 справу передано на розгляд судді Бебешко М.М.
Ухвалою судді від 03 березня 2026 року після отримання відомостей про зареєстроване місце проживання позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи на 30 квітня 2026 року за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи. 
29 квітня 2026 року через систему «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву від представника відповідача адвоката Чорного Олександра Васильовича з проханням відмовити в задоволенні позову. 
Відзив обґрунтовано тим, що на думку відповідача позовні вимоги є необґрунтованими, недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки: позивач не довів належного укладення кредитного договору; спірні операції мають ознаки несанкціонованих (шахрайських); банк не довів вину відповідача; докази позивача є суперечливими та неповними. Відповідач наполягає, що фактичні обставини справи свідчать не про порушення кредитного договору, а про втручання третіх осіб у платіжну інфраструктуру. Позивач штучно кваліфікує спір як кредитний, однак фактично відсутній первинний юридичний факт - вільне волевиявлення відповідача. Враховуючи факт вільного волевиявлення відповідача фактично не виникає кредитного зобов`язання та обов`язку повернення коштів. Таким чином, правовідносини мають оцінюватися як деліктні (шахрайство третіх осіб), а не договірні. Враховуючи позицію викладену в позовній заяві, вбачається відсутність доказів укладення кредитного договору, а отже відсутність істотних умов кредитного договору, оскільки позивач не довів конкретний розмір кредиту, порядок нарахування відсотків, строк повернення кредитних коштів чи графік платежів, що відповідно до ст. 638 ЦК України є обов`язковими умовами без наявності яких договір вважається неукладеним. Окремо варто звернути увагу на сам факт шахрайських дій вчинених проти відповідача та те, що позивач самостійно встановив факт використання нетипового пристрою, доступу сторонніх осіб, факт наявності фішингової атаки та аномальну активність. Ці обставини свідчать про компрометацію облікового запису, відсутність контролю зі сторони відповідача над обліковим записом та про втручання третіх осіб, а отже, операції вчинені поза межею контролю відповідача, не є волевиявленням відповідача.
Позивач, належним та допустимим доказом не довів тих фактів що саме відповідач здійснював операції, що він діяв добровільно та що він усвідомлював наслідки. Фактична позиція банку ґрунтується виключно на припущеннях, перекладаючи тягар доказування та сторону відповідача та використовуючи загальні формулювання. Враховуючи положення пункту 37.2. статті 37 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" та пунктів 6.7, 6.8 Положення N 223 Позивач не надав доказів, які б доводили той факт, що відповідач з власної вини чи необережності надав доступ до облікового запису іншим особам. Порушення банком обов`язків безпеки не може трактуватися в якості вини відповідача в частині передачі даних облікового запису стороннім особам чи їх втрати, що призвело до доступу до них сторонніх осіб. Фактично, як вбачається зі змісту позовної заяви, відбулася серія транзакцій за короткий час з нового пристрою з новою IP адресою, але позивачем не було негайно вчинено дії спрямованих на зупинення підозрілих операцій. Як висновок, вбачається що, банк не виконав належним чином свої обов`язки, допустив ризики та намагається перекласти відповідальність на клієнта. Банк не довів момент коли відповідач дізнався про операції, факт наявності змоги повідомити банк раніше та наявність технічної можливості це зробити
У постанові Верховного Суду від 16 серпня 2023 року у справі № 176/1445/22, на яку посилається заявник у касаційній скарзі, зазначено: «Банк має доводити, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції; у разі недоведеності обставин, які безспірно свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних грошових коштів; сам по собі факт коректного вводу вихідних даних для ініціювання такої банківської операції, як списання коштів з рахунку користувача, не може достовірно підтверджувати ту обставину, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції; за відсутності належних та допустимих доказів сумніви та припущення мають тлумачитися переважно на користь споживача, який зазвичай є «слабкою» стороною у таких цивільних відносинах, правові відносини споживача з банком фактично не є рівними». Аналогічні позиції викладені в ряді інших постанов ВСУ, а саме: Постанова ВС від 10.07.2019 (№522/22780/15-ц) ("використання картки не доводить вину клієнта"), Постанова ВС від 17.06.2020 (№201/15185/16-ц) ("банк зобов`язаний довести правомірність списання"), Постанова ВС від 07.12.2020 (№182/5175/16-ц) ("операція не дорівнює волевиявленню"), постанова ВС від 16.08.2023 (№176/1445/22) (відсутність вини - відповідальність банку), Постанова ВС від 02.07.2025 (№490/7829/23) ("OTP не є доказом вини клієнта").
Відповідно до пункту 7 розділу VI Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використання, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року № 705 (у редакції, чинній станом на 27 травня 2022 року; далі - Положення № 705), емітент або визначена ним юридична особа під час отримання повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний ідентифікувати користувача і зафіксувати обставини, дату, годину та хвилини його звернення на умовах і в порядку, установлених договором. Емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу. Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Емітент у разі повідомлення користувачем про незавершену операцію з унесення коштів через платіжні пристрої банку-емітента на рахунки, відкриті в банку-емітенті, після подання користувачем емітенту відповідного документа, що підтверджує здійснення цієї операції, негайно зараховує зазначену в цьому документі суму коштів на відповідний рахунок (пункт 8 розділу VI Положення № 705). Відповідно до пункту 9 розділу VI Положення № 705 користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. У постанові Верховного Суду від 23 січня 2018 року у справі № 202/10128/14-ц, на яку посилається заявник у касаційній скарзі, зазначено, що банк у разі здійснення недозволеної або некоректно виконаної платіжної операції, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, які він не виконував або які були виконані некоректно, негайно відшкодовує платнику суму такої операції та за необхідності відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.
Враховуючи вищевикладене, відповідач вважає поведінку позивача недобросовісною та такою що спрямована на перекладання вини позивача на відповідача, а отже вважаю позовні вимоги викладені позивачем у позовній заяві необґрунтованими та такими що не підлягають до задоволення.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Додатково пояснив суду, що банком було проведено службову перевірку, в результаті якої встановлено, що входи та авторизація у системі банку відбувалися через логін та пароль відповідача, за допомогою фінансового телефону останнього, які є незмінними. Кредитний ліміт встановлюється банком самостійно, без погодження з клієнтом, враховуючи платоспроможність останнього. Банк має лише витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, проте чи мали місце шахрайські дії сторонніх осіб, має бути встановлено у кримінальному провадженні. Відповідач у своєму відзиві посилається на постанови Верховного Суду у правовідносинах, які виникли до внесення змін у законодавство, що відбулися у 2022 році, тобто до банківських операцій відповідача, які мали місце у 2024 році.
Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог та просив суд відмовити в їх задоволенні з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Додатково пояснив суду, що він посилається на правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 2023 та 2025 років, які ухвалені Верховним Судом після дату укладення кредитного договору. Позивач не довів факт укладення кредитного договору з відповідачем, так як мали місце шахрайські дії зі сторони третіх осіб, а у банку відсутні докази виник клієнта у сприянні заволодіння грошовими коштами, вчиненого за допомогою шахрайських дій сторонніх осіб. Клієнт не зміг знати, що повідомляє дані своєї банківської картки стороннім особам.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
14.05.2021 ОСОБА_1 підписав Анкету-Заяву клієнта - фізичної особи про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, підписанням цього документа ОСОБА_1 на підставі ст. 634 Цивільного кодексу України приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», що розміщені в мережі Інтернет за адресою: https://privatbank.ua/terms, в редакції, чинній на дату підписання цього документа, згоден (згодна) з тим, що ця анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг складають договір про надання банківських послуг. Вказаною заявою Банк та Клієнт (далі разом іменовані «Сторони») узгодили при наданні Банком будь-яких послуг Клієнту, в тому числі, але не виключно, послуг з переказу коштів, укладення між Сторонами кредитних договорів та будь-яких інших правочинів використання простого електронного підпису. Сторони визнають простим електронним підписом такі способи підписів Клієнта: OTP-пароль, QR-код, підпис вчинено на планшеті у відділенні Банку, кнопки «Підпис», «Підписав», «Підтверджую», «Ознайомився» тощо у програмних комплексах, мобільних додатках або на офіційних сайтах Банку у мережі Інтернет, де Клієнту надається технічна можливість ознайомитися з умовами надання відповідної послуги та підписати відповідний договір, дати доручення Банку на здійснення операції з переказу коштів тощо, або якщо інтерфейс відповідного ПК Банку дає Клієнту змогу зробити однозначний висновок про суть операції, доручення на здійснення якої Клієнт надає Банку шляхом підписання способами, що узгоджені Сторонами вище. Сторони визнають правочини у вигляді електронних документів із використанням зазначених простих електронних підписів дійсними та обов`язковими для Сторін та такими, що не потребують додаткового підтвердження. При здійсненні будь-якої операцій та правочинів між Сторонами за допомогою ОТР-паролю як простого електронного підпису Сторони домовилися вважати, що він однозначно ідентифікує особу Клієнта та є логічно пов`язаний із електронними даними про будь-яку операцію або правочин виключно за умови, якщо підтвердження Клієнтом здійснення операції або укладення правочину здійснено шляхом введення у відповідне поле інтерфейсу програмного комплексу або сайту Банку цифрової послідовності, яка повністю ідентична надісланому Банком ОТП-паролю на фінансовий номер телефону Клієнта, яким є номер НОМЕР_5 Сторони узгодили, що Банк самостійно приймає рішення про застосування того чи іншого виду електронного підпису.
18.09.2024 ОСОБА_1 підписав заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг № 240918B1DT817069QZHIMAIN, за умовами якої відповідачу встановлено відновлювальну кредитну лінію.
Підписанням цієї Заяви (далі - Заява про приєднання) на підставі статті 634 Цивільного кодексу України Клієнт приєднується до розділу "Загальні положення", підрозділів "Кредитні картки", "Поточні рахунки", "Використання картки", "Віддалені канали обслуговування", "Оплата частинами та Миттєва розстрочка", "Система переказів PrivatMoney", "Операції у відділеннях (умови та правила проведення операцій у відділеннях Банку)", "Автоплатежі", "Сервіс "BankID"" Умов та Правил надання банківських послуг акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" (далі – Умови та Правила), що розміщені в мережі Інтернет за адресою https://privatbank.ua/terms, в редакції, чинній на дату підписання цієї Заяви, які разом становлять змішаний договір: Договір банківського рахунка, споживчого кредиту та обслуговування платіжного інструменту та Генеральний кредитний договір в частині надання споживчих кредитів "Кредитна картка", "Оплата частинами", "Миттєва розстрочка" (далі — Договір), приймає всі права та обов`язки, встановлені в цьому Договорі та зобов`язується їх належним чином виконувати. Крім того, підписанням цієї Заяви Клієнт приєднується до Договору про надання платіжного сервісу «LiqPay», що розміщений в мережі Інтернет за адресою https://www. liqpay.ua/information/user.
Пунктом 9 заяви передбачено основні умови кредитування - тип кредиту: відновлювана кредитна лінія, тип Платіжної картки: Картка «Універсальна голд». Розмір кредитного ліміту не перевищує: 200 000 грн для карт "Універсальна", 200 000 грн для карт "Універсальна Gold", 300 000 грн для Преміальної картки Platinum, 300 000 грн для Преміальної картки World Black Edition, 300 000 грн для Преміальної картки VISA Signature, 400 000 грн для Преміальної картки World Elite, 800 000 грн для Преміальної картки Infinite.
Строк кредитування 12 місяців з пролонгацією. Процентна ставка, відсотків річних 42,0 % - для карт Універсальна 40.8 % - для карт Універсальна Gold. Щомісячна комісія за обслуговування миттєвої Золотої картки "Універсальна" 20 грн, екв. Період сплати - з 1 числа наступного місяця до останнього календарного дня наступного місяця (щомісячно). Зобов`язання Клієнта щодо сплати щомісячної комісії за обслуговування Золотої картки припиняються в разі відсутності клієнтських операцій за карткою протягом 90 календарних днів поспіль та знову поновлюються в разі здійснення операцій за карткою. Процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту, відсотків річних 84.0 % - для карт Універсальна 81.6 % - для карт Універсальна Gold інші платежі В разі: - неповернення Клієнтом кредиту в строк, зазначений в п. 2.1.1.2.4. цього Договору, починаючи з дня, що є наступним за днем спливу строку, та/аб - в разі, якщо Клієнт не виконав вимогу Банку щодо усунення порушення, в порядку, передбаченому п. 2.1.1.6.1. цього Договору, починаючи з дня, що є наступним за днем спливу строку, встановленого вимогою Банку, та/або - в разі несвоєчасної сплати Клієнтом мінімального обов`язкового платежу в строк, зазначений в п. 2.1.1.3.1. цього Договору, починаючи з дня, що є наступним за днем спливу строку платежу, та/або - в разі настання обставин, передбачених п. 2.1.1.3.5. Договору, починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань Клієнта з погашення кредиту, Клієнт зобов`язується сплатити на користь Банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 60,00% річних. В разі виникнення за рахунком Несанкціонованого овердрафту Клієнт зобов`язується сплатити Банку проценти у розмірі, визначеному Тарифами Банку. Сторони узгодили, що строки та порядок повернення Несанкціонованого овердрафту в гривні відповідають строкам та порядку повернення кредиту, визначеного умовами цього Договору. Терміном повернення Несанкціонованого овердрафту в іноземній валюті є останнє числа місяця, наступного за місяцем, у якому виник Несанкціонований овердрафт. В разі неповернення Несанкціонованого овердрафту в іноземній валюті у визначений термін, Клієнт зобов`язується сплатити на користь Банку заборгованість по Несанкціонованому овердрафту, а також: - проценти за Несанкціонованим овердрафтом у розмірі 21,6 % річних; - проценти від суми неповернутого в строк Несанкціонованого овердрафту, які у відповідності до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі 43,2 % річних.
Відповідно до п.10 Анкети-заяви, ця Заява про приєднання, яка являє собою Генеральний кредитний договір, визначає істотні умови кредитування "Оплата частинами" та "Миттєва розстрочка" для максимально можливого розміру кредитного ліміту. При цьому в подальшому Сторони узгоджують конкретний розмір кредиту та інші істотні умови шляхом підписання окремих Заяв про надання кредиту у дату ініціювання Клієнтом платіжних операцій зі свого рахунку за рахунок кредитів "Оплата частинами" та/або "Миттєва розстрочка". На підставі статті 212 Цивільного кодексу України Сторони узгодили, що права та обов`язки Сторін щодо надання та повернення кредитів "Оплата частинами та Миттєва розстрочка" виникають з моменту здійснення Клієнтом будь-яких платіжних операцій зі свого рахунку за рахунок кредитів "Оплата частинами" та/або "Миттєва розстрочка", умови яких викладені нижче. При цьому Сторони узгодили, що за цим Договором діятимуть умови та Тарифи Банку, чинні на дату здійснення платіжної операції, та які можуть відрізнятися від тих, що зазначені в цій Заяві на дату її підписання. Чинні на дату здійснення платіжної операції умови визначені Умовами та Правилами, Заявою про надання кредиту, а також можуть направлятися Банком Клієнту в порядку, визначеному п.23 цієї Заяви.
Згідно з п.п. 38-39 Анкети-Заяви, підписаний примірник цієї Заяви доступний Клієнту у Cистемі "Приват24". Повідомлення про направлення примірника Заяви в Систему "Приват24" із посиланням на Умови та Правила (публічна частина договору у вигляді посилання на сайт) направляються Клієнту sms-повідомленням на його Фінансовий номер телефону. Клієнт має право обрати додатковий спосіб отримання примірника цієї Заяви та Умов та Правил (публічної частини договору у вигляді посилання на сайт), а саме — отримання на електронну пошту. Для цього Клієнт в заявці на відкриття рахунку та оформлення картки повинен надати Банку свою адресу електронної пошти чи підтвердити її актуальність у разі, якщо Клієнт надавав Банку таку електронну адресу раніше. Датою укладання Договору є дата накладення останнього із електронних підписів Сторін Договору.
Анкету-заяву підписано з використанням електронного підпису відповідача ОТП 18.09.2024 11:47.
18/09/2024 ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису ОТП 18.09.2024 11:47 підписано паспорт споживчого кредиту, у якому відображено істотні умови користування послугами банку, зазначені у Анкеті-заяві від 18.09.2024.
Між АТ КБ "ПРИВАТБАНК" та ОСОБА_2 був підписаний кредитний договір № б/н, за яким було надано наступні кредитні картки: № НОМЕР_6 від 13.11.2024, з терміном дії до 01/27, тип картки - Картка "Універсальна" та № НОМЕР_1 від 18.09.2024, з терміном дії до 10/28, тип картки - Картка Універсальна.
Старт карткового рахунку за № 4149439025153440 відбувся 18.09.2024. 
Зміна кредитного ліміту 18.09.2024 встановлено кредитний ліміт : 0,00 грн. 
Збільшення кредитного ліміту відбулося 01.10.2024 до 75 000,00 грн. 
07.01.2025 Кредитний ліміт було зменшено до 73 771,98 грн.
06.03.2025 Кредитний ліміт було зменшено до 0,00 грн.
Згідно розрахунку заборгованості, заборгованість відповідача перед позивачем становить 85922,10 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту в сумі 64997,20 грн та заборгованість за простроченими відсотками в сумі 20924,90 грн.
Згідно виписки по банківському рахунку ОСОБА_1 станом на 29.07.2025 заборгованість останнього перед АТ КБ «ПриватБанк» становить 85922,10 грн. 01.10.2024 відбулося 5 операцій по банківському рахунку ОСОБА_1 шляхом перерахування через систему NovaPay, Kyiv - 20 000,00 UAH; 2 400,000 UAH; 16 000,00 UAH; 29 000,00 UAH; 230,00 UAH.
Висновком службової перевірки запиту щодо клієнта банку ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_7 АТ КБ «ПриватБанк» встановлено наступне:
Згідно з даними банківських комплексів за клієнтом банку ОСОБА_1 рахується банківський рахунок - карта НОМЕР_1 . 
Аналізом карти № НОМЕР_1 (виписка) встановлено, що з неї 01.10.2024 відбулися перекази грошових коштів на суму 67630,00 грн, опис транзакцій: - 01/10/2024 08:31:02 Р32 F DB -20,000.00 451004 N3000020 UKR Р32 NovaPay, Kyiv; - 01/10/2024 08:32:08 Р32 F DB -16,000.00 531012 N3000020 UKR Р32 NovaPay, Kyiv; - 01/10/2024 08:38:33 Р32 F DB -2,400.00 972016 N3000020 UKR Р32 NovaPay, Kyiv; - 01/10/2024 08:47:22 Р32 F DB -230.00 914020 N3000020 UKR Р32 NovaPay, Kyiv; - 01/10/2024 08:51:24 Р32 F DB -29,000.00 691024 N3000020 UKR Р32 NovaPay, Kyiv. Кошти по договору SAMDNWFC000109969554 зараховано на картку НОМЕР_1 клієнта ОСОБА_1 та виведено на рахунок NovaPay - міжнародного фінансового сервісу, що входить до групи компаній «Нова пошта», надає послуги у понад 3500 відділеннях Нової пошти. 
Перевіркою входів у П-24 під обліковим записом клієнта ОСОБА_1 встановлено, що типовий пристрій, який він використовує для входу до власного Приват 24 - Phone, модель девайса iPhone12,3, версія IOS,18.0, імеі 7EC3E159-BB58-4E66-8EFE-6F170ABC8304, fingerprint /QZxvoJWCgRnj1RsKhFS624AEViYSFpL/g4Y1p7szzw=, ір 94.232.176.235, провайдер Vodafone Ukraine. Зафіксовано також вхід до П24 клієнта ОСОБА_1 з пристрою Phone, модель девайса SMG973N|samsung, версія ANDROID, 9, імеі НОМЕР_3 , ір 45.130.81.101, провайдер IPXO, час входу 2024-09-18 11:45:17, який являється нетиповим для клієнта. 
В проміжок часу з 18 вересня по 01 жовтня 2024 зафіксовано ряд входів до облікового запису клієнта ОСОБА_1 з вказаного пристрою, зокрема 01.10.2024 в період часу з 08:09:25 - 09:03:59, тобто в час переказу коштів з карти НОМЕР_1 , входи до облікового запису клієнта ОСОБА_1 відбувалися тільки з пристрою SM-G973N|samsung (інформація 1 2 3 4 5). Відкриття вказаного договору SAMDNWFC000109969554, що мало місце 18.09.2024, та переказ коштів з карти НОМЕР_1 на рахунок NovaPay 01.10.2024 проведено під час входу в акаунт Приват24 клієнта ОСОБА_1 з пристрою Phone, модель девайса SM-G973N|samsung, версія ANDROID, 9. Відповідно до зібраних даних клієнту ОСОБА_1 відкритий обліковий запис Приват24 з ідентифікаційним номером (User P24 ID) 20351745. 
Його аналізом встановлено, що авторизація вказаного пристрою проведена із коректним введенням логіну та паролю клієнта та підтвердженням таких входів через його фінансовий телефон, зміни логіну та паролю при цьому не зареєстровано (інформація 1 2), авторизації клієнта за період 18.09. - 01.10.2024.
01 жовтня 2024 о 09:06:11 відбулося блокування акаунту співробітником Департаменту Fraudменеджмент ГО в зв`язку в великою кількістю переказів коштів з карти клієнта банку на рахунок іншої установи, а о 18:32 відбувалися операції по зміні паролю П24 та розблокуванню акаунта П24, вказані операції проводилися за допомогою пристрою Phone, модель девайса iPhone12,3, версія IOS,18.0, який являється типовим для клієнта, було проведено його авторизацію з використанням пін-коду карти НОМЕР_4 , належної ОСОБА_1 (інформація). 
Вказана карта платіжної системи VISA (інформація), відкрита ІНФОРМАЦІЯ_1 під бранчем DNXQ. Огляд сервісних повідомлень, які надсилалися банком клієнту ОСОБА_1 за 18.09.2024 та 01.10.2024, неможливий через сплив терміну їх зберігання. 
Перевіркою архіву запису телефонних розмов на сервісі Voice Record System дзвінків на гарячу лінію банку щодо факту шахрайства встановлено, що ОСОБА_1 повідомив про шахрайство 01.10.2024 об 18:41:29 ID запису 804782317, тобто вже після проведення укладання договору “Угода SAMDNWFC000109969554” від 18.09.2024 на ім`я клієнта банку ОСОБА_1 та фінансових операцій з перерахунку коштів. В ході розмови клієнт повідомив співробітника банку про те, що йому невідомо, звідки в нього з`явилася карта "Універсальна" з відкритим на ній лімітом. До цього він продавав товар через сайт ОЛХ, мав контакт в месенджері через отримане посилання в Telegram, де вказав дані своєї карти для виплат НОМЕР_4 . 
Можливий висновок, що третя особа бачила авторизацію карти 5168752083391469, проведену клієнтом ОСОБА_1 через отримане в Telegram фішингове посилання, отримавши таким чином доступ до П24 останнього. 
Таким чином встановлено, що операції щодо укладання договору “Угода SAMDNWFC000109969554” від 18.09.2024 на ім`я клієнта ОСОБА_1 , а також здійснення переказів коштів з карти 4149439025153440 вказаного клієнта за 01 жовтня 2024 року на загальну суму 67630,00 грн знаходяться в зоні відповідальності останнього.
Згідно аудіо запису телефонної розмови ОСОБА_1 на гарячу лінію «АТ КБ «ПриватБанк» від 01 жовтня 2024 року, останній повідомив оператору банку, що 17 чи 18 вересня 2024 року він хотів продати товар через сайт ОЛХ і йому запропонували оформити безпечну доставку на ОЛХ, направивши посилання на сайт до месенджеру «телеграм». Коли він переходив за посиланням, його пере направило на сайт ОЛХ, на якому потрібно було ввести номер картки. Його повторно попросили ввести всі дані картки, а саме номер картки, рік випуску, і три цифри ззаду картки, пароль картки, що він і зробив. Потім йому запропонували змінити, але він зрозумів, що це може бути шахрайство, тому заблокував входи з інших установ. 01 жовтня 2024 року він зайшов у застосунок Приват 24 і виявив, що у нього бла грошова сума 5000,00 грн на іншій картці, якою він не користувався і навіть не знав про її існування. Розібравшись що це сума, він виявив що це кредитні кошти, які списуються з його рахунку, а тому заблокував картки та зателефонував оператору Банку.
Згідно витягу з Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 12024111030003208 від 02.10.2024 Білоцерківським районним управлінням поліції розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні за заявою ОСОБА_1 від 01.10.2024 про те, що невідома особа заволоділа його грошовими коштами в сумі 72 000,00 грн, перерахувавши їх з банківського рахунку власника на невстановлений рахунок.
При вирішенні справи суд виходить з наступного:
Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням
є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити
на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Частиною першою статті 598 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).
За ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно зі ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Відповідно до частини першої статті 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.
Нормою частини першої статті 1067 ЦК України встановлено, що договір банківського рахунку укладається в письмовій формі для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунку в банку на умовах, погоджених сторонами.
Відповідно до статті 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.
Законом України «Про платіжні послуги» регламентовано поняття та загальний порядок виконання платіжних операцій в Україні, встановлено виключний перелік платіжних послуг та порядок їх надання, категорії надавачів платіжних послуг та умови авторизації їх діяльності, визначено загальні засади функціонування платіжних систем в Україні, загальні засади випуску та використання в Україні електронних грошей та цифрових грошей Національного банку України, установлено права, обов`язки та відповідальність учасників платіжного ринку України, визначено загальний порядок здійснення нагляду за діяльністю надавачів платіжних послуг, надавачів обмежених платіжних послуг, порядок здійснення оверсайта платіжної інфраструктури.
У статті 1 вказаного Закону визначено основні терміни, серед яких: автентифікація, дистанційна платіжна операція, засіб дистанційної комунікації, індивідуальна облікова інформація, ініціатор, платіжна операція та інші.
Інформування користувачів під час виконання платіжних операцій з використанням платіжних інструментів регламентовано статтею 32 Закону України «Про платіжні послуги».
Так, користувач відповідно до умов договору зобов`язаний надати надавачу платіжних послуг інформацію для здійснення контактів із ним, а надавач платіжних послуг зобов`язаний зберігати цю інформацію протягом строку дії договору. Обов`язок надавача платіжних послуг щодо повідомлення користувача (у спосіб, визначений договором) про здійснені операції з використанням платіжного інструменту користувача є виконаним у разі: 1) інформування надавачем платіжних послуг користувача про кожну здійснену операцію відповідно до контактної інформації, наданої користувачем; 2) відмови користувача від отримання повідомлень надавача платіжних послуг про здійснені операції з використанням платіжного інструменту користувача, про що зазначено в договорі. Надавач платіжних послуг зобов`язаний розглядати заяви (повідомлення) користувача щодо використання платіжного інструменту, помилкових, неналежних, неакцептованих платіжних операцій, ініційованих з використанням такого платіжного інструменту, надавати користувачу можливість одержувати інформацію про хід розгляду заяви (повідомлення) і повідомляти в письмовій формі про результати розгляду заяви (повідомлення) у строк, встановлений договором, але не більше строку, передбаченого законом для розгляду звернень (скарг) громадян.
Обов`язки емітента визначено частиною дев`ятнадцятою статті 38 указаного Закону, а користувача - частиною двадцятою.
Так, емітент зобов`язаний: 1) забезпечити, щоб індивідуальна облікова інформація користувача була недоступна жодним іншим сторонам, крім користувача (крім випадку, передбаченого частиною шістнадцятою цієї статті); 2) зберігати інформацію, надану користувачем для здійснення контактів із ним, протягом строку дії договору; 3) не надавати користувачу електронні платіжні засоби без відповідного запиту користувача, крім випадку надання користувачу електронного платіжного засобу на заміну раніше виданого електронного платіжного засобу; 4) забезпечити користувачу можливість безоплатно в будь-який час повідомити емітента про втрату електронного платіжного засобу, або втрату індивідуальної облікової інформації та не допускати будь-якого використання електронного платіжного засобу після отримання такого повідомлення; 5) забезпечити користувачу можливість у будь-який час повідомити емітента про необхідність розблокування або заміни (перевипуску) електронного платіжного засобу; 6) повідомляти користувача про виконання операцій з використанням електронного платіжного засобу. 
У свою чергу, користувач, якому наданий електронний платіжний засіб, зобов`язаний: 1) надати емітенту інформацію для здійснення контактів у порядку, визначеному договором; 2) зберігати та використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства та умов договору, укладеного з емітентом; 3) не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це права; 4) не повідомляти та іншим чином не розголошувати індивідуальну облікову інформацію та/або іншу інформацію, що дає змогу ініціювати платіжні операції; 5) негайно після того, як така інформація стала йому відома, повідомити емітента у спосіб та каналами зв`язку, передбаченими договором між емітентом та платником, про факт втрати електронного платіжного засобу та/або факт втрати індивідуальної облікової інформації.
Статтею 86 Закону України «Про платіжні послуги» визначено відповідальність надавачів платіжних послуг під час виконання платіжних операцій.
Загальні вимоги Національного банку України до емісії/еквайрингу платіжних інструментів, що емітуються (уключаючи електронні платіжні засоби, передплачені платіжні інструменти), та здійснення розрахунків з їх використанням установлено Положенням про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, затвердженим постановою Правління Національного банку України від 29 липня 2022 № 164 (далі - Положення).
Умови договору не повинні містити вимоги про безумовну відповідальність користувача за неналежну платіжну операцію, за винятком, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати платіжного інструменту або індивідуальної облікової інформації, розголошення ПІНу/індивідуальної облікової інформації або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжну операцію з використанням платіжного інструменту (пункт 29 Положення).
Згідно з пунктом 140 Положення користувач зобов`язаний не повідомляти та іншим чином не розголошувати індивідуальну облікову інформацію та/або іншу інформацію, що дає змогу ініціювати платіжні операції, та негайно після того, як йому стало відомо про факт втрати такої інформації та/або платіжного інструменту, повідомити про це емітента в спосіб та каналами зв`язку, визначеними договором між емітентом та користувачем.
Власник рахунку не несе відповідальності за платіжні операції, здійснені без автентифікації платіжного інструменту і його держателя, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність власника рахунку/держателя призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції (пункт 146 Положення).
Відповідно до частин першої, другої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Вимогами частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України установлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (стаття 77 ЦПК України). Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина друга статті 78 ЦПК України).
За змістом статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. 
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України).
Судом встановлено, що відповідно до звукозапису телефонної розмови між ОСОБА_1 та оператором АТ «КБ «ПриватБанк» від 01 жовтня 2024 року, ОСОБА_1 повідомив оператору банку, що 17 чи 18 вересня 2024 року він, під час оформлення операції з продажу товару на сайті OLX перейшовши за посиланням у месенджері «Тelegram», ввів на сайті номер своєї банківської картки, термін її дії, CVV код та пароль до неї, фактично сприяв розголошенню інформації з банківського рахунку стороннім особам.
Вказане в свою чергу, також підтверджується висновком службової перевірки, проведеної АТ «КБ «ПриватБанк», згідно з яким авторизація пристроїв для входу в систему «Приват 24» проведена із коректним введенням логіну та паролю клієнта та підтвердженням таких входів через його фінансовий телефон, зміни логіну та паролю при цьому не зареєстровано.
Також суд звертає увагу на те, що відповідач, надавши дані своєї банківської картки та доступ до неї стороннім особам 18 вересня 2024 року, звернувся на гарячу лінію банку та повідомив про вчинення щодо нього шахрайських дій по списанню грошових коштів лише 01жовтня 2024 року та цього ж дня, за порадою оператора банку, звернувся із заявою про вчинення кримінального правопорушення до правоохоронних органів.
За таких обставин, суд вважає, що саме на позивача покладено обов`язок нерозголошення (нерозкриття) інформації за рахунком в результаті використання клієнтом паролів, ПІН-кодів, CVV-кодів, як і обов`язок повідомлення банку в разі втрати, викрадення платіжної картки та розголошення.
Таким чином, враховуючи, що операції з переказу коштів грошових коштів 18 вересня 2024 року з банківського рахунку відповідача на рахунки сторонніх осіб, була здійснена 18 вересня 2024 року в мережі Інтернет з використання реквізитів платіжної картки, у тому числі CVV-коду, які відомі тільки власнику картки, тому АТ КБ «ПриватБанк» не повинен нести відповідальність за вказані фінансові операції.
За таких обставин суд вважає, що відповідачем не спростовано вимоги АТ КБ «ПриватБанк» щодо укладення кредитного договору від 18 вересня 2024 року, отримання на банківський рахунок відповідача кредитних грошових коштів та виникнення заборгованості за користування ними.
Тому суд вважає, що позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» підлягають до задоволення у повному обсязі, з необхідністю стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором від 18 вересня 2024 року в сумі 85 922,10 грн.
Правова позиція Верховного суду у подібних за змістом правовідносинах викладена у постановах Верховного Суду від 05 червня 2019 року у справі № 712/4463/16-ц (провадження № 61-22267св18), від 10 липня 2019 року у справі № 522/22780/15-ц (провадження № 61-23040св18), від 17 червня 2020 року у справі № 201/15185/16-ц (провадження № 61-41264св18), від 07 грудня 2020 року у справі № 182/5175/15-ц (провадження № 61-15991св19).
На підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати за сплату судового збору покладаються на відповідача у разі ухвалення рішення про задоволення позовних вимог.
Тому суд приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат у справі по оплаті судового збору в сумі 2 662,40 грн.
Керуючись ст. 12, 13, 76, 77, 81, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :
Позов Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити повністю.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 18 вересня 2024 року сумі 85 922,10 грн.
Стягнути із ОСОБА_3 на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» судові витрати у справі за сплату судового збору в розмірі 2 622,40 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення до Київського апеляційного суду.
Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», місцезнаходження: індекс 01001, місто Київ, вулиця Грушевського, будинок 1Д, ЄДРПОУ 14360570.
Відповідач: ОСОБА_1 . Місце проживання: АДРЕСА_1 . РНОКПП: НОМЕР_7 . 

Суддя 	М. М. Бебешко