| 1 | Справа № 335/5858/26  2/335/3210/2026

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2026 року м. Запоріжжя

Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді Новасардової І.В., за участю секретаря судового засідання Печерей О.С., розглянувши у залі суду у м. Запоріжжі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором 

ВСТАНОВИВ:

До Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя надійшла цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 56 175,69 грн.
В обґрунтування поданого позову зазначено, що 20.02.2025 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено Договір кредитної лінії №567453800, у формі електронного документа, відповідно до якого Відповідач отримав від Товариства кредитні кошти (з урахуванням всіх траншів) у розмірі 18600,00 грн. з кінцевою датою повернення кредиту визначеною у п. 7. - 22.03.2030. 02.09.2025 у відповідно до ст. 1077 ЦК України ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило право вимоги за Договором до Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» за Договором Факторингу № МВ-ТП/51. Відповідно до реєстру прав вимоги до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором № 567453800. Відповідач не виконав умов договору, у зв`язку з чим, у нього утворилась заборгованість у розмірі 56 175,69 грн, яка складається із: заборгованість по кредиту - 18 550,16 грн; заборгованість по процентам за користування кредитом - 37625,53 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору у розмірі 2662,40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 5000,00 грн.
Ухвалою суду від 03.06.2026 року позовну заяву було залишено без руху, позивачу надано строк на усунення недоліків позову, на виконання якої 15.06.2026 року від представника позивача надійшла заява, якою недоліки, визначені в ухвалі суду від 03.06.2026 року були усунуті.
Ухвалою суду від 19.06.2026 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. Разом з цим, витребувано в Банка-емітента АТ «ПУМБ» виписку про рух коштів щодо проведення платіжних операцій з перерахування грошових коштів ОСОБА_1 .
На виконання вищезазначеної ухвали, 13.07.2026 року від АТ «ПУМБ» надійшла витребувана судом інформація. 
Представник позивача в судове засідання не з`явився, був повідомлений судом своєчасно та належним чином про час і місце розгляду справи. Подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, відзив не подавав.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.
У зв`язку з чим, на підставі ст. ст. 247, 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду.
Проаналізувавши матеріали та фактичні обставини справи, оцінивши надані письмові докази у їх сукупності, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного
Судом встановлено, що 20.02.2025 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено Договір кредитної лінії № 567453800, у формі електронного документа, відповідно до якого Відповідач отримав від Товариства кредитні кошти у розмірі 18600,00 грн., з кінцевою датою повернення кредиту визначеною у п. 7. - 22.03.2030. Договір діє до кінця визначеного строку, або його дострокового виконання чи розірвання, а Позичальник користується кредитними коштами на умовах визначених (п. 8.3, 8.7.2 Договору).
Договір відповідачем ОСОБА_1 підписаний за допомогою електронного підпису з одноразовим ідентифікатором UQPD.
Відповідно до п. 2.2 Договору, загальний розмір кредиту становить 18600,00 грн. та додаткові суми грошових коштів можуть бути надані шляхом переказу додаткових траншів позичальнику.
Відповідно до п. 7.1 Договору, рекомендована дата дострокового повного повернення всієї суми кредиту – 22.03.2025.
Відповідно до п. 8.3 Договору, базова процентна ставка складає 0,98% в день від суми залишку кредиту, за кожен день користування ним, що становить 357,70% річних.
Відповідно до п. 8.5 Договору, розмір комісії, що нараховується за надання першого траншу за цим договором становить 1116,00 грн.
Розділом 12 вказаного Договору, передбачена відповідальність сторін за порушення умов Договору.
20.02.2025 на рахунок ОСОБА_1 перераховано грошові кошти в сумі 18600,00 грн., що підтверджується довідкою ТОВ МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та платіжною інструкцією № 196f24d3-0c67-4711-b9ee-ad3c3751499f від 20.02.2025.
Разом з цим, відповідно до інформації наданою на запит суду від АТ «ПУМБ», встановлено, що в результаті аналізу операцій, здійснених по карті 5355280022452773, яка відкрита на ім`я ОСОБА_1 , за 20.02.2025 року, була виявлена операція по надходженню грошових коштів у сумі 18600,00 грн через сервіс іншого банку.
02.09.2025 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ТАЛІОН ПЛЮС» було укладено Договір факторингу МВ-ТП/51 відповідно до якого Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги за переліком в Реєстрі прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором.
Відповідно до реєстру прав вимоги від 02.09.2025 року ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 38 727,64 грн., з яких: 18 550,16 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу; 10 902,40 грн. – сума заборгованості за відсотками; 9 275,08 грн. – неустойка.
Розділом 8 Договору передбачений розмір процентів та вартість послуг за користування кредитними коштами (п.8.1-8.15).
Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», після відступлення права вимоги за кредитним договором, заборгованість відповідача перед позивачем складає 65 450,77 грн., з яких 18 550,16 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу; 37 625,53 грн. – сума заборгованості за відсотками; 9 275,08 грн. – неустойка.
Так, загальна сума заборгованості за кредитним договором заявлена до стягнення позивачем в позовній заяві становить - 56 175,69 грн, з них: заборгованість по кредиту - 18550,16 грн; заборгованість по процентам за користування кредитом - 37625,53 грн; заборгованість по комісії за надання кредиту (в разі наявності) – 0,00 грн. Розмір штрафних санкцій вказаний в загальному розрахунку заборгованості вказаний, однак, позивач не включає їх до розміру позовних вимог.
Відповідно до частини 1 статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.
Згідно частини 3 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідно до частини 6 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Згідно частини 12 та 13 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Відповідно до частини 1 статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Згідно статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до вимог статей 525-526, 530, 1050 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, тому позичальник зобов`язаний своєчасно вносити плату за користування грошима.
Згідно частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно статті 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною 1 статті 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Враховуючи зазначені норми права та надані суду докази суд вважає, що факт порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо своєчасної сплати кредиту у строки, передбачені Договором № 567453800 від 20.02.2025, у розмірі 56 175,69 грн, з яких: заборгованість по кредиту - 18 550,16 грн; заборгованість по процентам за користування кредитом - 37625,53 грн., позивачем доведено.
Вирішуючи питання про відшкодування на користь позивача витрат на професійну правову допомогу, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 1-5 ст. 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Також суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також, чи була їх сума обґрунтованою. (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).
Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У рішеннях від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інші проти України», від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" та адвокатським об`єднанням "Ліга юридичних технологій та іновацій" 02.12.2024 укладений договір про надання правничої допомоги № 5. До позову додано додаткову угоду № 3535 від 19.05.2026 про надання правової допомоги до договору № 5 від 02.12.2024, акт приймання-передачі наданих послуг відповідно до договору про надання правової допомоги № 5 від 05.12.2024, платіжну інструкцію кредитового переказу коштів № 328 від 19.05.2026 на оплату за надання правової допомоги згідно договору № 5 від 02.12.2024 та додаткової угоду № 3535 від 19.05.2026.
Вищенаведені документи судом можуть бути оцінені як належні та достатні у розумінні положень статей 77-80 ЦПК України, оскільки підтверджують факт понесених (здійснених) позивачем ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" витрат на професійну правничу допомогу.
Одночасно з цим, суд дійшов висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу в даній справі не є співмірним зі складністю справи (справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження з викликом осіб, має невеликий обсяг досліджуваних доказів та виконаних адвокатом робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову, а тому, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає, що витрати на правничу допомогу мають складати 3000,00 грн.
За таких обставин суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу у сумі 3 000,00 грн.
Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 2662,40 грн.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 76-81, 95, 128, 141, 258, 259, 263- 265, 268, 354 ЦПК України, суд 

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити. 
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання ВПО: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» (ЄДРПОУ 39700642, адреса: 14017, м. Чернігів, вул. Жабинського, буд. 13) заборгованість за договором кредитної лінії №567453800 від 20.02.2025 року у загальному розмірі 56 175 (п`ятдесят шість тисяч сто сімдесят п`ять) грн. 69 коп., з яких: заборгованість по кредиту - 18 550,16 грн; заборгованість по процентам за користування кредитом - 37625,53 грн. 
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання ВПО: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» (ЄДРПОУ 39700642, адреса: 14017, м. Чернігів, вул. Жабинського, буд. 13) судовий збір в розмірі 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн. 40 коп. 
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання ВПО: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» (ЄДРПОУ 39700642, адреса: 14017, м. Чернігів, вул. Жабинського, буд. 13) витрати на правову допомогу у розмірі 3000 (три тисячі) грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вищезазначених строків, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 Цивільного процесуального кодексу України:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс», ЄДРПОУ 39700642, адреса: 14017, м. Чернігів, вул. Жабинського, буд. 13.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання ВПО: АДРЕСА_1 .

У зв`язку з постійними повітряними тривогами через загрозу ракетних обстрілів обласного центру і, відповідно, наявністю обставин, що загрожують життю, здоров`ю та безпеці, рішення складено та підписано 17.09.2026.

Суддя І.В. Новасардова