ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. В`ячеслава Чорновола, 29/32, м. Кропивницький, 25006, 
тел. (0522) 30-10-22, 30-10-23, код ЄДРПОУ 03499951,
e-mail: inbox@kr.arbitr.gov.ua, web: http://kr.arbitr.gov.ua

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2026 року | | Справа № 912/1511/26

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Кабакової В.Г. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження справу №912/1511/26
за позовом виконувача обов`язків керівника Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області, вул. Чижевського, 1а, м. Олександрія, Олександрійський район, Кіровоградська область, 28000, в інтересах держави в особі Олександрійської міської ради, проспект Соборний, 59 м. Олександрія, Олександрійський район, Кіровоградська область, 28000
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Локкард", вул. Ельворті, буд. 7 офіс 202, м. Кропивницький, 25002
про стягнення 122 152,90 грн

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява виконувача обов`язків керівника Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області, в інтересах держави в особі Олександрійської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Локкард" з вимогами про стягнення грошових коштів у сумі 122 152,90 грн, з яких сума основного боргу становить 96 960,00 грн, штрафні санкції (пеня) становлять 15 152,32 грн, 3% річних становлять 3052,25 грн, інфляційне збільшення становить 6988,33 грн, перерахувавши на розрахунковий рахунок: р/р UA 088201720344290020000027593, банк Державна казначейська служба України МФО 820172, з покладенням судових витрат.
В обґрунтування позовних вимог прокурор зазначає про неналежне виконання відповідачем зобов`язань за Договором поставки пального №72/198 від 05.12.2023 в частині поставки товару.
11.06.2026 до суду від Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області надійшла заява про усунення недоліків, до якої прикладено копію договору поставки №72/198 від 05.12.2023.
15.06.2026 до суду від прокурора надійшли заяви про уточнення позовних вимог у справі та долучення документів, у яких уточнено реквізити рахунку, на який мають бути стягнуті кошти з відповідача.
Ухвалою від 16.06.2026 господарський суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі №912/1511/26, ухвалив справу №912/1511/26 розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними матеріалами, встановив сторонам строки для подання заяв по суті справи.
Відповідно до ч. 11 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами.
Ухвалу суду від 16.06.2026 надіслано до електронних кабінетів сторін.
Вказана ухвала доставлена відповідачу в його електронний кабінет 16.06.26 о 13:02 год, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа та згідно вимог п. 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України вважається врученою 16.06.2026.
Відповідач своїм процесуальним правом на подання відзиву на позов не скористався.
Згідно з ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Суд дослідив докази у справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини.
05.12.2023 між Управлінням житлово-комунального господарства, архітектури та містобудування Олександрійської міської ради (далі - Покупець) та ТОВ "ЛОККАРД" (далі - Постачальник) укладено договір поставки №72/198 (далі - Договір, а.с. 63) за умовами якого:
- Постачальник приймає на себе зобов`язання передати Покупцю у власність Товари, а Покупець зобов`язується сплатити і прийняти вказаний Товар (п. 1.1.),
- Найменування Товару: Бензин А-92, бензин А-95 Energy, дизпаливо, газ. Одиниця вимірювання літр (п. 1.2., 1.3.),
- відпуск Товару з АЗС здійснюється за довірчими документами (скретч - картки) на отримання товару відповідно Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1442 від 20.12.1997 (п. 1.5.),
- Товар вважається переданим Постачальником і прийнятим Покупцем по кількості і якості з моменту фактичного отримання Товару згідно умов Договору (п. 2.1.),
- ціна 1 літра Товару: 50,50 грн згідно накладних на товар (п. 3.1.),
- загальна сума Договору: 98 980,00 грн, у т.ч. ПДВ (п. 3.2.),
- оплата Товару здійснюється Покупцем в національній валюті України в безготівковій формі, шляхом перерахування коштів на рахунок Постачальника в день виписки рахунку-фактури та накладної на товар. Ціна одного літру товару вказується у рахунку-фактурі та накладної (п. 4.1.),
- строк поставки товарів - до закінчення терміну дії довірчого документу (скретч - картки) (п. 5.1.),
- передача Покупцю товару за цим Договором здійснюється на АЗС Постачальника шляхом заправки автомобілів Покупця при пред`явленні довіреними особами Покупця скретч - картки (п. 5.2.1.),
- скретч - картка є підставою для видачі (заправки) з АЗС вказаного у карті об`єму і марки товару, після чого всі обов`язки сторін по погашених скретч-картках вважаються виконаними, при цьому Постачальник не може передати Покупцю товар іншої марки чи в кількості меншій, ніж зазначено в скретч - картці (п. 5.2.2.),
- умови постачання Товару - самовивезення. Покупець зобов`язується отримати Товар на АЗС до закінчення терміну дії довірчого документу, який зазначений на довірчому документі (п. 5.3.),
- Постачальник зобов`язаний: забезпечити поставку товарів у строки, встановлені цим Договором (п. 6.3.),
- за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань за цим договором, сторони несуть відповідальність шляхом сплати пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми невиконаного стороною зобов`язання за кожний день прострочення (п. 7.2.),
- цей Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту підписання Сторонами та його скріплення печатками Сторін. Даний Договір діє до 31 грудня 2023 року (п. 10.1., п. 10.2.).
Договір підписано сторонами та скріплено печатками.
На виконання умов Договору Покупцем здійснено оплату товару за Договором згідно з виставленою ТОВ "ЛОККАРД" видатковою накладною №0002/0000122 від 05.12.2023 (а.с. 39), що підтверджується платіжною інструкцією №1 від 08.12.2023 на суму 98 980,00 грн (а.с. 40).
Відповідачем за видатковою накладною №0002/0000122 від 05.12.2023 згідно договору поставки надано скретч - картки на Бензин А 95 в загальній кількості 960,00 літрів, за ціною з ПДВ - 50,50 грн на суму 48 480,00 грн та на Дизпаливо в загальній кількості 1 000,00 літрів, за ціною з ПДВ - 50,50 грн на суму 50 500,00 грн.
Матеріали справи свідчать, що 05.12.2023 Покупець направив Постачальнику претензію №07-320 з вимогою виконати зобов`язання за Договором, або здійснити дії по перерахуванню заборгованості за недоотриманий товар (а.с. 42), що залишена відповідачем без відповіді та задоволення.
Прокурор у позові зазначає, що з грудня 2024 року довіреним особам Покупця при пред`явленні скретч-карток на АЗС Постачальника здійснюється відмова у видачі (заправці) автомобілів, у зв`язку з відсутністю товару, з подальшими обіцянками його наявності в найкоротший термін. На момент подання позовної заяви залишок не поставленого товару за договором поставки № 72/198 від 05.12.2023 складає 960 л дизпалива та 960 л бензину А-95 на загальну суму 96 960,00 грн.
Отже, спірні відносини між сторонами виникли у зв`язку з невиконанням відповідачем обов`язку з поставки позивачу товару за Договором.
Вказані обставини стали підставою для звернення прокурора до суду з даним позовом.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Відповідно до приписів ст. 53 Господарського процесуального кодексу України, у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.
Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.
У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача.
За приписами ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Отже, прокурор здійснює представництво інтересів держави в суді за одночасної наявності двох елементів: порушення або загрози порушення інтересів держави; нездійснення чи неналежного здійснення захисту таких інтересів відповідним суб`єктом владних повноважень, а також у разі його відсутності.
Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу.
Відповідно до абз. 1-3 ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.
Відповідно до постанови Верховного Суду від 10.02.2023 у справі №206/1198/19 прокурор вправі звертатися до суду з позовними вимогами щодо захисту прав територіальної громади, оскільки її інтереси є складовою частиною інтересів держави.
Видатками бюджету є кошти, спрямовані на виконання бюджетних програм, передбачених відповідним бюджетом (п. 13 ч. 1 ст. 2 Бюджетного кодексу України).
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 7 Бюджетного кодексу України бюджетна система України функціонує, зокрема, за принципом ефективності та результативності, який означає, що при виконанні бюджетів усі учасники бюджетного процесу мають прагнути досягнення цілей шляхом забезпечення якісного надання публічних послуг при залученні мінімального обсягу бюджетних коштів та досягнення максимального результату при використанні визначеного бюджетом обсягу коштів.
Інтереси держави у сфері бюджетних відносин полягають в ефективному використанні бюджетних коштів, дотриманні цілей бюджетних асигнувань та призначень, своєчасному поверненні невикористаних бюджетних коштів (п. 4, 6, 8 ч. 1 ст. 7 БК України).
Неефективне використання бюджетних коштів порушує зазначені державні інтереси, оскільки створює загрозу економічній безпеці держави, порушує порядок надходження, акумулювання та використання бюджетних коштів, що може призвести до неможливості фінансування видатків бюджетів, у т. ч. захищених.
Відповідно до ст. 5 Закону України "Про публічні закупівлі" публічні закупівлі здійснюються за принципами добросовісної конкуренції, максимальної економії, ефективності та пропорційності.
Неналежне виконання відповідачем договірних зобов`язань, внаслідок чого він отримав бюджетні кошти за недопоставлений товар, беззаперечно вказує на наявність порушень державних інтересів, що надає право прокурору для їх захисту в судовому порядку.
Позивач є замовником у розумінні Закону України "Про публічні закупівлі" (відповідно до ч. 1 ст. 2 цього Закону) та здійснював закупівлю нафти і дистилянтів за кошти місцевого бюджету.
Фінансування закупівлі, проведеної за участю відповідача, здійснювалося за рахунок коштів місцевого бюджету, що вбачається з інформації про план закупівлі (а.с. 28).
Відповідно до п. 2 положення про управління житлово-комунального господарства, архітектури та містобудування Олександрійської міської ради, управління утримується за рахунок коштів місцевого бюджету, визначених для утримання виконавчих органів міської ради.
Крім того, за умовами п. 3 положення, кошторис Управління узгоджується з фінансовим управлінням міської ради в межах коштів, визначених міською радою.
Використання бюджетних коштів становить значний суспільний інтерес та стосується прав та інтересів дітей, зокрема у даному випадку мешканців Олександрійської міської ради.
Неефективне витрачання бюджетних коштів може порушувати економічні інтереси держави.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13.02.2019 у справі №826/13768/16, погоджуючись з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 25.04.2018 у справі №806/1000/17, зазначила, що за змістом ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; 2) у разі відсутності такого органу.
Перший виключний випадок передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Однак підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються.
У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює його неналежно.
Нездійснення захисту виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.
Здійснення захисту неналежним чином виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.
Неналежність захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який, зокрема, включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.
Верховний Суд звернув увагу на те, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно.
Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.
Згідно з ч. 3 ст. 16 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.
Відповідно до ст. 18-1 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" орган місцевого самоврядування може бути позивачем та відповідачем у судах загальної юрисдикції, зокрема, звертатися до суду, якщо це необхідно для реалізації його повноважень і забезпечення виконання функцій місцевого самоврядування.
Олександрійська окружна прокуратура Кіровоградської області в порядку ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" направляла на адресу Олександрійської міської ради лист від 11.06.2025 щодо виявлених порушень інтересів держави та вжиття заходів реагування (а.с. 30).
У листі-відповіді від 16.06.2026 позивач зазначив, що на даний час відсутнє відповідне фінансування на сплату судового збору для подачі позову до суду про стягнення грошових коштів за не поставлений товар за договором поставки №72/198 від 05.12.2023 (а.с. 32).
06.01.2026 Олександрійська окружна прокуратура в порядку статті 23 Закону України "Про прокуратуру" направляла на адресу Олександрійської міської ради ради лист від 06.01.2026 (а.с. 49-50) щодо виявлених порушень інтересів держави та вжиття заходів реагування.
У листі-відповіді від 10.02.2026 Олександрійська міська рада повідомила про проведені заходи претензійного характеру, проте, відповідь на претензію отримана не була, а вимоги були проігноровані (а.с. 51).
Наведені обставини свідчать про наявність передбачених ст. 131-1 Конституції України, ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" виключних підстав для реалізації прокурором представницьких повноважень в інтересах держави у спірних правовідносинах шляхом звернення до суду із даним позовом.

Розглядаючи спір по суті, суд враховує таке.
За своїм змістом та правовою природою укладений Договір є договором поставки.
Згідно ст. 712 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Відповідно до ч. 1 ст. 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.
Якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми (ч. 1 ст. 670 ЦК України).
За ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться
Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Суд зазначає, що факт підписання сторонами видаткової накладної №0002/0000122 від 05.12.2023 не свідчить про факт передачі відповідачем товару позивачу, а лише підтверджує факт передачі талонів (скретч-карток), які надавали позивачу право на отримання відповідної кількості товару у майбутньому.
Отже, з моменту передання відповідачем за вказаною видатковою накладною скретч-карток на пальне позивачу, останній набув право на отримання нафтопродуктів в об`ємах, які зазначені у видатковій накладній №0002/0000122 від 05.12.2023.
При цьому, передача талонів на пальне (скретч-картки), які підтверджують право на отримання товару (а не сам факт його отримання), не звільняє відповідача від обов`язку передати позивачу придбаний ним згідно з Договорами товар, а саме Бензин А 95 (в загальній кількості 960,00 літрів) та Дизпаливо (в загальній кількості 1 000,00 літрів) на загальну суму 98 980,00 грн.
Постановою Кабінету Міністрів України №1442 від 20.12.1997, затверджені Правила роздрібної торгівлі нафтопродуктами, які визначають порядок роздрібної торгівлі пальним, оливами, мастилами (далі - нафтопродукти).
Торгівля нафтопродуктами, призначеними для відпуску споживачам, здійснюється через мережу автозаправних станцій, автогазозаправних станцій та автогазозаправних пунктів (абз. 2 п. 3 Правил №1442).
Розрахунки за реалізовані нафтопродукти здійснюються готівкою та/або у безготівковій формі (із використанням електронних платіжних засобів, паливних карток, талонів, відомостей на відпуск пального тощо) в установленому законодавством порядку. Разом з продукцією споживачеві в обов`язковому порядку видається розрахунковий документ установленої форми на повну суму проведеної операції, який підтверджує факт купівлі товару (п. 9 Правил №1442).
Як убачається з матеріалів справи, позивачем у повному обсязі виконано прийняті на себе зобов`язання із своєчасної та повної оплати за товар, що підтверджується платіжною інструкцією №1 від 09.12.2023 на суму 98 980,00 грн.
Відповідач, у свою чергу, свої зобов`язання за договором поставки виконав частково.
Водночас, як зазначено прокурором, підтверджується матеріалами справи та не спростовано відповідачем, останнім не передано позивачу оплачений товар на загальну суму 96 960,00 грн.
Відповідач доказів належного виконання зобов`язань за Договором не надав.
Згідно з ч. 1-2 ст. 693 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.
Зі змісту зазначеної норми права випливає, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. У разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Можливість обрання певно визначеного варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця, а не продавця. Отже, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця.
Оскільки законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі - формі позову.
Зазначена позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27.08.2019 у справі №911/1958/18.
Відтак, даний позов є належним способом реалізації права позивача на повернення суми попередньої оплати в разі непоставки товару.
З підстав викладеного, з огляду на відсутність в матеріалах справи заперечень відповідача щодо позовних вимог, доказів поставки товару, а також відсутність доказів повернення сплачених як передоплата за товар грошових коштів у розмірі 96 960,00 грн, господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню повністю в цій частині.
Крім того, прокурор нарахував та просить стягнути з відповідача: пеню у розмірі 15 152,32 грн, 3% річних у розмірі 3 052,25 грн та інфляційні нарахування у розмірі 6 988,33 грн.
За умовами п. 7.2. Договору, за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань за цим договором, сторони несуть відповідальність шляхом сплати пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми невиконаного стороною зобов`язання за кожний день прострочення.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Передбачене законом право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Прокурор нарахував:
- пеню за період 24.05.2025 - 23.11.2025 на суму боргу 96 960,00 грн, що становить 15 152,32 грн,
- 3 % річних за період 24.05.2025 - 10.06.2026 на суму боргу 96 960,00 грн, що становить 3 052,25 грн,
- інфляційні втрати за період 24.05.2025 - 10.06.2026 на суму боргу 96 960,00 грн, що становить 6 988,33 грн.
Відповідач наведений позивачем розрахунок будь-якими доказами не спростував, контррозрахунок суду не подав.
Перевіривши розрахунок прокурора пені, 3% річних та інфляційних нарахувань, суд зазначає, що такий розрахунок є арифметично вірним, нарахування здійснено в межах періоду прострочення.
На підставі вищевикладеного, позовні вимоги Олександрійської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Олександрійської міської ради до ТОВ "ЛОККАРД" про стягнення про стягнення грошових коштів у сумі 122 152,90 грн, з яких: сума основного боргу становить 96 960,00 грн, штрафні санкції (пеня) становлять 15 152,32 грн, 3% річних становлять 3 052,25 грн, інфляційне збільшення становить 6 988,33 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.
За подання до суду позовної заяви, в якій заявлено вимогу майнового характеру, через систему "Електронний суд" прокурор сплатив судовий збір в розмірі 3 328,00 грн, замість 2 662,40 грн (3 328,00 х 0,8).
Відтак, судовий збір в сумі 665,60 грн може бути повернутий судом за клопотанням прокурора як внесений в більшому розмірі.
Згідно з ст. 129 ГПК України, у зв`язку із задоволенням позову, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в розмірі 2 662,40 грн.
Керуючись статтями 74, 76, 77, 129, 233, 236-241, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛОККАРД" (вул. Ельворті, буд. 7 офіс 202, м. Кропивницький, 25002, код ЄДРПОУ 44574166) на користь Олександрійської міської ради (просп. Соборний, 59 м. Олександрія, Кіровоградська область, 28000, код ЄРДПОУ 33423535, р/р UA148999980314050544000011561, отримувач - ГУК у Кіров.обл./тг м.Олексан/24060300; код отримувача - 37918230; банк отримувача - Казначейство України) грошові кошти у сумі 122 152,90 грн, з яких: сума основного боргу - 96 960,00 грн, штрафні санкції (пеня) - 15 152,32 грн, 3% річних - 3 052,25 грн, інфляційне збільшення - 6 988,33 грн за невиконання Договору поставки пального №72/198 від 05.12.2023.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛОККАРД" (вул. Ельворті, буд. 7 офіс 202, м. Кропивницький, 25002, код ЄДРПОУ 44574166) на користь Кіровоградської обласної прокуратури (25006, м. Кропивницький, пр. Європейський, 4, код ЄДРПОУ 02910025, р/р UA848201720343100001000004600 в ДКСУ в м. Київ, код класифікації видатків бюджету 2800) 2 662,40 грн судового збору.
Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Копії рішення надіслати сторонам до електронних кабінетів.

Повне рішення складено 14.08.2026.

Суддя В.Г. Кабакова