Справа № 569/16769/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2026 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області у складі головуючого судді Кучиної Н.Г., розглянувши в письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне провопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

13.07.2026 ОСОБА_1 звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області з адміністративним позовом, в якому просила постанову серії ЕНА № 7502275 від 06.07.2026 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП скасувати, а справу закрити. Просить розгляд справи проводити за її відсутності за наявними у справі доказами.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідно до змісту постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №7502275 від 06.07.2026 вона, водій ОСОБА_1 , 06.07.2026 о 17 год 08 хв, рухаючись дорогою Н-22 Устилуг-Луцьк-Рівне 127 км 700 м, виїжджаючи від АЗС WOG, за наявності дорожнього знаку 5.7.1 «Виїзд на дорогу з одностороннім рухом», здійснила рух не у напрямку, показаною стрілкою (праворуч), а ліворуч, чим порушила вимоги п. 8.4.г ПДР - порушення вимог інформаційно-вказівних знаків. Таким чином, її визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.
З даною постановою не погоджується, оскільки обставини, вказані у ній, не відповідають дійсності, тому постанова є незаконною та порушує її права, а відтак підлягає скасуванню, зважаючи на таке.
06.07.2026 вона, рухаючись дорогою Н-22 з одностороннім напрямком руху з міста Луцька в напрямку міста Рівне, з`їхавши на розділювальну смугу, яка має вигляд конструктивно виділеного елемента дороги, на якому розміщені металеві відбійники, що розділяє обидва напрямки руху в різні сторони, повернула ліворуч на смугу руху в напрямку міста Луцька та заїхала на АЗС WOG.
Виїжджаючи з АЗС WOG, вона виїхала на смугу з одностороннім рухом у напрямку міста Луцька та, перетнувши її перпендикулярно, поїхала прямо на розділювальну смугу, оскільки напроти АЗС WOG розділювальна смуга мала заасфальтований широкий розрив між двома металевими відбійниками, з якого чітко простежувалось місце для розвороту транспортних засобів. І лише з розділювальної смуги вона увімкнула лівий покажчик повороту та здійснила маневр ліворуч на смугу з одностороннім напрямком руху в сторону міста Рівне, після чого відразу була зупинена поліцейським. Вважає, що постанова винесена безпідставно, та просила її скасувати. Розгляд справи проводити за її відсутності за наявними у справі доказами.
Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 14 липня 2026 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
28.07.2026 від представника відповідача Кортоус М.М. надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити у задоволенні позову. Вказує, що підставою для винесення зазначеної постанови стало виявлення факту порушення вимог ПДР України, а саме: 06.07.2026 о 17 год. 12 хв. на автодорозі Н-22 «Устилуг-Луцьк-Рівне», 127 км, 700 м водій керуючи транспортним засобом Nissan KICKS, державний номерний знак НОМЕР_1 , виїжджаючи від автозаправної станції «WOG» не виконала вимогу дорожнього знаку 5.7.1 «Виїзд на дорогу з одностороннім рухом», а саме здійснила рух прямо, а не в напрямку вказаному стрілкою, чим порушила вимоги п. 8.4 «ґ» ПДР України, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП. Дане правопорушення зафіксоване на нагрудну камеру поліцейського № 475806 та на камеру відеоспостереження, комплекс якої розташований над стаціонарним постом поліції «Прогрес»», що на автодорозі Н-22 «Устилуг-Луцьк-Рівне», 127 км, 700 м. 
У зв`язку з виявленим правопорушенням поліцейськими було подано законну вимогу про зупинку транспортного засобу на підставі ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію».
Після зупинки транспортного засобу поліцейський повідомив водія про вчинене порушення 8.4 «ґ» ПДР України, яке остання не заперечила, повідомивши, що не побачила при виїзді дорожній знак 5.7.1 «Виїзд на дорогу з одностороннім рухом».
03.08.2026 від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначає, що не заперечення нею з приводу складання постанови про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу не спростовує обов`язку суб`єкта владних повноважень довести факт правопорушення належними та допустимими доказами відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України та саме собою не означає її згоду із складанням оскаржуваної постанови, про що свідчить факт подання до суду вказаного позову. Вказує, що в оскаржуваній постанові їй інкримінується здійснення руху транспортним засобом не у напрямку, показаною стрілкою (праворуч), а ліворуч.
Тобто поліцейським у постанові її обвинувачено у вчиненні адміністративного правопорушення, якого вона взагалі не вчиняла, що підтверджується як долученим відповідачем відеозаписом 20260706_170525_D1.mp4, так і доводами відповідача, висловленими у відзиві, який погоджується про здійснення нею маневру транспортним засобом не ліворуч, а саме прямо, що вже не відповідає формулюванню фабули правопорушення, яке зазначено у постанові.
Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до таких висновків.
Судом встановлено, що 06 липня 2026 року відносно позивача ОСОБА_1 поліцейським взводу № 1 роти № 2 батальйону УПП у Волинській області ДПП рядовим поліції Жовніруком Костянтином Олександровичем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 7502275 за ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.
Підставою для винесення зазначеної постанови стало виявлення факту порушення вимог ПДР України, а саме: 06.07.2026 о 17 год. 12 хв. на автодорозі Н-22 «Устилуг-Луцьк-Рівне», 127 км, 700 м водій керуючи транспортним засобом Nissan KICKS, державний номерний знак НОМЕР_1 , виїжджаючи від автозаправної станції «WOG» не виконала вимогу дорожнього знаку 5.7.1 «Виїзд на дорогу з одностороннім рухом», а саме здійснила рух прямо, а не в напрямку вказаному стрілкою, чим порушила вимоги п. 8.4 «ґ» ПДР України, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП. Дане правопорушення зафіксоване на нагрудну камеру поліцейського № 475806, про що зазначено в оскаржуваній постанові, та на камеру відеоспостереження, комплекс якої розташований над стаціонарним постом поліції «Прогрес»», що на автодорозі Н-22 «Устилуг-ЛуцькРівне», 127 км, 700 м, який долучений до відзиву на позовну заяву.
Частина перша статті 122 КУпАП передбачає, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Такі дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показаннями свідків, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і відеофіксації, у тому числі тих, що працюють в автоматичному режимі, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 252 КУпАП та п. 10 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
На підтвердження правомірності винесеної постанови серії ЕНА № 7502275 від 06.07.2026 про накладення адміністративного стягнення, якою позивача визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачених ч. 1 ст. 122 КУпАП, наявні належні та допустимі докази, а саме: відеозапис № export-xxlj6 від 06.07.2026 з портативного нагрудного відеореєстратора поліцейського УПП у Волинській області ДПП № 475806, а також відеозапис № 20260706_170525_D1 від 06.07.2026 з камери відеоспостереження, комплекс якої розташований над стаціонарним постом поліції «Прогрес»», що на автодорозі Н-22 «Устилуг-Луцьк-Рівне», 127 км, 700 м. Зазначені відеозаписи підтверджують факт порушення позивачем вимог 8.4 «ґ» Правил дорожнього руху України 06.07.2026: 0:00:12 хв. відеозапису № export-xxlj6 – зафіксовано момент виїзду транспортного засобу позивача з автозаправної станції; 0:01:59 хв. відеозапису № export-xxlj6 – поліцейський представився і позивач повідомила, що справді здійснила виїзд із автозаправної станції; 0:02:10 хв. відеозапису № export-xxlj6 – Поліцейський повідомляє причину зупинки позивачу; 0:03:35 хв. відеозапису № export-xxlj6 – позивач пред`явила документи поліцейському; 0:05:26 хв. відеозапису № export-xxlj6 – позивач повідомляє, що не побачила дорожній знак 5.7.1 «Виїзд на дорогу з одностороннім рухом» при виїзді з автозаправної станції; 0:06:00 хв. відеозапису № export-xxlj6 – розпочато розгляд справи; 0:10:40 хв. відеозапису № export-xxlj6 – позивач отримала копію постанови; 0:11:00 хв. відеозапису № export-xxlj6 – позивач уточнює чи може вона оплатити постанову на місці готівкою, на що отримує відмову.
Доводи позивача про відсутність доказів вчинення ним адміністративного правопорушення є безпідставними, оскільки наявний відеозапис з нагрудної камери поліцейського № 475806 та відеозапис з камери відеоспостереження, що розташована над стаціонарним постом «Прогрес».
Разом з тим, дослідивши відеозапис № 20260706_170525_D1 з камери відеоспостереження, комплекс якої розташований над стаціонарним постом «Прогрес», було встановлено, що позивач здійснила виїзд прямо з автозаправної станції «WOG», не зважаючи на наявність при виїзді дорожнього знаку 5.7.1 «Виїзд на дорогу з одностороннім рухом», який відповідно до ПДР України дозволяє рух лише у напрямку, показаному стрілкою.
Враховуючи, що дорожній знак 5.7.1 дозволяє рух транспортних засобів по проїзній частині лише у напрямку, показаному стрілкою, а стрілка позначає рух транспортних засобів направо, тобто, у бік міста Луцьк, водночас позивач здійснила рух прямо, щоб здійснити маневр ліворуч, тобто порушила вимоги даного дорожнього знаку та п. 8.4 "ґ" ПДР.
Вищезазначений дорожній знак розташований так, щоб його добре бачили учасники дорожнього руху, як у світлий, так і в темний час доби. При цьому, він не є закритим від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами, тобто цей дорожній знак розміщений у чіткій відповідності вимог ДСТУ 4100:2021. Тому доводи позивача, що дорожній знак 5.7.1 є інформаційно-вказівним, а не наказовим, та даний дорожній знак не є обов`язковим для виконання при їзді, не мають жодного правового обгрунтування та є надуманими.
На вказаному відрізку дороги наявна дорожня розмітка 1.18, яка, відповідно до ПДР України, показує дозволені напрямки руху по смугах на перехресті, транспортній розв`язці в різних рівнях, в місці влаштування віднесеного лівого повороту чи розвороту. Тобто, дана дорожня розмітка також вказує напрямок руху в сторону міста Луцьк.
Щодо твердження позивача про те, що в оскаржуваній постанові їй інкримінується здійснення руху транспортним засобом не у напрямку, показаною стрілкою (праворуч), а ліворуч, тобто поліцейським у постанові її обвинувачено у вчиненні адміністративного правопорушення, якого вона взагалі не вчиняла, що не відповідає формулюванню фабули правопорушення, яке зазначено у постанові, то суд зазначає таке.
При виїзді із АЗС відсутній такий напрям руху як прямо (наприклад: при наявності перехрестя), рух можливий тільки праворуч, що підтверджується встановленим дорожнім знаком 5.7.1 «Виїзд на дорогу з одностороннім рухом», який відповідно до Правил дорожнього руху України дозволяє рух лише у напрямку, показаному стрілкою. Позивач рухалася автомобілем прямо, перетинаючи перпендикулярно смуги рухи на автодорозі, та здійснила маневр ліворуч на зустрічну смугу руху, що відповідає матеріалам справи.
Таким чином, поліцейським правильно складено фабулу правопорушення, що відповідає обставинам справи.
Пунктом 1.3 ПДР України передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а згідно з п.1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до частини третьої статті 41 Закону України «Про дорожній рух» порядок початку руху, зміни руху за напрямком, розташування транспортних засобів і пішоходів, осіб, які рухаються в кріслах колісних, вибору швидкості руху та дистанції, обгону та стоянки, проїзду перехресть, пішохідних переходів і залізничних переїздів, зупинок транспортних засобів загального користування, користування зовнішніми світловими приладами, правила пересування пішоходів, осіб, які рухаються в кріслах колісних, проїзд велосипедистів, а також питання організації руху та його безпеки регулюються Правилами дорожнього руху, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до підпункту «б» п. 2.3 ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Відповідно до підпункту «ґ» пункту 8.4 ПДР України інформаційно-вказівні знаки запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об`єктів, територій, де діють спеціальні правила.
Згідно з підпунктом 5.7.1 і 5.7.2 п. 33 ПДР України «Виїзд на дорогу з одностороннім рухом», дорожні знаки показують напрямок руху на перехрещуваній дорозі, якщо на ній організовано односторонній рух. Рух транспортних засобів по цій дорозі або проїзній частині дозволяється лише у напрямку, показаному стрілкою.
Відповідно до ст. 90 КАС Українис суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
У зв`язку з виявленим правопорушенням поліцейськими було подано законну вимогу про зупинку транспортного засобу на підставі ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію».
Після зупинки транспортного засобу Поліцейський повідомив водія про вчинене порушення 8.4 «ґ» ПДР України, яке остання не заперечила, повідомивши, що не побачила при виїзді дорожній знак 5.7.1 «Виїзд на дорогу з одностороннім рухом».
Надалі на підставі ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» та п. 2.4 «а» ПДР України водію було пред`явлено законну вимогу про надання документів.
Під час перевірки документів та встановлення особи через інформаційнокомунікаційну систему «Інформаційний портал Національної поліції» було встановлено, що водієм є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позивач у позовній заяві зазначає, що дорожній знак 5.7.1 «Виїзд на дорогу з одностороннім рухом» є інформаційно-вказівним і лише інформує про односторонній рух на вказаному відрізку дороги, та не є обов`язковим для виконання.
Однак, дорожній знак 5.7.1 вказує напрямок руху на перехрещуваній дорозі, якщо на ній організовано односторонній рух. Рух транспортних засобів по цій дорозі або проїзній частині дозволяється лише у напрямку стрілки.
З урахуванням встановлених обставин, поліцейським було правомірно розглянуто справу про адміністративне правопорушення та притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.
Під час розгляду справи позивачу роз`яснено її права відповідно до ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, надано можливість надавати пояснення, заявляти клопотання та користуватися правовою допомогою.
За результатами розгляду справи було винесено постанову серії ЕНА № 7502275 від 06.07.2026, якою позивача було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.
Відповідно до ст. 285 КУпАП позивача було ознайомлено зі змістом постанови та вручено її під підпис на місці розгляду справи.
Отже, судом встановлено та доведено належними доказами, що позивач ОСОБА_1  06.07.2026 о 17 год 08 хв, рухаючись дорогою Н-22 Устилуг-Луцьк-Рівне 127 км 700 м, виїжджаючи від АЗС WOG, за наявності дорожнього знаку 5.7.1 «Виїзд на дорогу з одностороннім рухом», здійснила рух не у напрямку, показаною стрілкою (праворуч), а ліворуч, чим порушила вимоги п. 8.4.г ПДР - порушення вимог інформаційно-вказівних знаків. 
Жодних доказів, які б спростовували факт вчинення порушення, суду не надано, а надані відеозаписи підтверджують обставини, які узгоджуються з постановою про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. 
За таких обставин, суд дійшов висновку, що поліцейським взводу № 1 роти № 2 батальйону УПП у Волинській області ДПП рядовим поліції Жовніруком Костянтином Олександровичем в межах наданих йому повноважень винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 про притягнення її до адміністртивної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, зміст якої не суперечить нормам законодавства.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.
Відповідно до ст. 139 КАС України сплачений судовий збір залишається за позивачем.
Керуючись ст. 9, 19, 72 - 77, 140, 241 - 246, 255, 286, 293 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне провопорушення - відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його складення до Восьмого апеляцiйного адміністративного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач - ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Відповідач - Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції, місцезнаходження: Волинська область, м. Луцьк, вул. Залізнична, 15, 43006, код ЄДРПОУ 4010864607.

Суддя Н. Г. Кучина