КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 липня 2026 року Київ № 640/2489/21
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Леонтовича А.М., за участю секретаря судового засідання Фастівщук А.Г., 
позивача: ОСОБА_1 ,
представника позивача: Поліщука О.С.,
представників відповідача: Гаркуши Л.С., Кожушко Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Рахункової палати України про визнання протиправними та скасування висновку і наказу та зобов`язання вчинити певні дії,
в с т а н о в и в:
І. Зміст позовних вимог
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 звернулись до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом, у якому просили суд: 
- визнати протиправним та скасувати висновок, затверджений наказом Секретаря Рахункової палати керівника апарату Ходаковського В.В. від 11.12.2020 № 322-к в частині негативного оцінювання результатів службової діяльності ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 ; 
- визнати протиправними та скасувати накази Секретаря Рахункової палати керівника апарату Ходаковського В.В. про звільнення ОСОБА_1 від 14.12.2020 № 327-к; ОСОБА_2 від 14.12.2020 № 328-к; ОСОБА_3 від 14.12.2020 № 329-к; ОСОБА_4 від 14.12.2020 № 330-к; 
- зобов`язати Рахункову палату поновити: ОСОБА_1 на посаді начальника відділу аудиту у сфері антимонопольної діяльності департаменту контролю у сфері юстиції та запобігання корупції; ОСОБА_2 на посаді головного спеціаліста відділу аудиту у сфері юстиції та запобігання корупції департаменту контролю у сфері юстиції та запобігання корупції; ОСОБА_4 на посаді головного спеціаліста відділу аудиту у сфері юстиції та запобігання корупції департаменту контролю у сфері юстиції та запобігання корупції; ОСОБА_3 на посаді провідного спеціаліста відділу аудиту у сфері юстиції та запобігання корупції департаменту контролю у сфері юстиції та запобігання корупції, а якщо такі посади станом на дату виконання рішення суду скорочено або відсутні у штатному розписі Рахункової палати, зобов`язати Рахункову палату поновити ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 на рівнозначній посаді.
II. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача
Позовні вимоги обґрунтовані незгодою з негативною щорічною оцінкою та переконаннями, що виставлені бали не відповідають критеріям, визначеним у Порядку проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.08.2017 № 640, позаяк позивачем виконано всі завдання. Позивач уважає, що затвердження наказом Секретаря Рахункової палати-керівником апарату Ходаковським В.В. від 11.12.2020 № 322-к висновку щодо результатів оцінювання службової діяльності державних службовців апарату на підставі результатів оцінювання службової діяльності, наданих заступником директора департаменту-начальником відділу аудиту у сфері юстиції та запобігання корупції ОСОБА_5 від 16.11.2020, містять посилання лише на певні типові формулювання з нормативних актів як на досягнення чи не досягнення певних результатів роботи, а тому не можуть уважатись достатнім та правомірним за своєю суттю.
Також позивач посилалася на порушення процедури звільнення; позбавлення її законного права на ознайомлення з висновками про результати оцінювання; позбавлення можливості оскарження висновків щорічного оцінювання; винесення наказу про звільнення в умовах конфлікту інтересів з порушенням законодавства про запобігання корупції; протиправне затягування з ознайомленням з наказом про звільнення, не отримання трудової книжки тощо.
Відповідач проти позову заперечував, надіслав відзив на позовну заяву, відповідно до якого просили суд відмовити у задоволенні позову з підстав, зазначених у ньому.
Від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої просила суд позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.
Від відповідача до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, відповідно до яких просили суд відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві.
III. Процесуальні дії суду у справі
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.02.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі № 640/459/21, вирішено позовні вимоги ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 до Рахункової палати України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії – роз`єднати, виділивши в окреме провадження.
Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 03.02.2021, адміністративну справу № 640/2489/21 передано на розгляд судді Катющенку В.П.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва 05.02.2021 (суддя Катющенко В.П.) прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , призначено підготовче засідання на 02.03.2021.
02.03.2021 підготовче засідання відкладено до 13.04.2021.
У підготовчому судовому засіданні 13.04.2021 прийнято до розгляду заяву позивача про збільшення позовних вимог, відповідно до якої позивач просила суд:
- стягнути з Рахункової палати на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 16.12.2020 по дату винесення судового рішення;
- стягнути з Рахункової палати моральну шкоду для ОСОБА_1 в розмірі 118 598,92 грн.
Чергове засідання було призначено на 18.05.2021.
18.05.2021 у підготовчому засіданні оголошено перерву до 08.06.2021.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.06.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 21.07.2021.
21.07.2021 у судовому засіданні оголошено перерву до 21.09.2021.
21.09.2021 судове засідання відкладено до 26.10.2021.
26.10.2021 у судовому засіданні оголошено перерву до 30.11.2021.
30.11.2021 у судовому засіданні оголошено перерву до 21.12.2021.
21.12.2021 судове засідання знято з розгляду у зв`язку з перебуванням головуючого судді у відпустці. Чергове засідання призначено на 08.02.2022.
08.02.2022 судове засідання знято з розгляду у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді. Чергове засідання призначено на 22.02.2022.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.02.2022 у задоволенні позову відмовлено повністю.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.08.2022 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.02.2022 залишено без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.02.2022 – без змін.
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 11.12.2025, касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.02.2022 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.08.2022 у справі № 640/2489/21 скасовано.
Справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції – Київського окружного адміністративного суду.
За результатом автоматизованого розподілу, справу № 640/2489/21 передано на розгляд судді Київського окружного адміністративного суду Леонтовичу А.М.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 24.02.2026 справу прийнято до провадження судді Леонтовича А.М. за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 19.03.2026.
19.03.2026 у підготовчому засіданні оголошено перерву до 23.04.2026.
23.04.2026 підготовче засідання знято з розгляду у зв`язку з перебуванням головуючого судді у відпустці. Чергове засідання призначено на 19.05.2026.
19.05.2026 протокольною ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 16.06.2026.
16.06.2026 судовому засіданні оголошено перерву до 14.07.2026.
У призначений для розгляду справи день та час у судове засідання 14.07.2026 з`явилися позивач, представник позивача та представники відповідача.
Заслухавши пояснення учасників справи та їхніх представників, розглянувши подані документи та матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд проголосив вступну та резолютивну частину рішення. 
IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин
ОСОБА_1 з 18.09.2002 проходила державну службу в Рахунковій палаті, з 18.02.2019 переведена на посаду начальника відділу аудиту у сфері антимонопольної діяльності департаменту контролю у сфері юстиції та запобігання корупції.
Наказом Секретаря Рахункової палати – керівника апарату Ходаковського В.В. від 22.10.2020 № 287-к «Про визначення результатів виконання завдань державними службовцями, які займають посади державної служби категорії «Б» або «В» у 2020 році» наказано провести у період з 26.10.2020 по 24.11.2020 включно оцінювання результатів службової діяльності державних службовців Рахункової палати, які займають посади державної служби категорії «Б» або «В», на підставі ключових показників, визначених з урахуванням посадових обов`язків державного службовця, а також дотримання ним загальних правил етичної поведінки та вимог законодавства у сфері запобігання корупції в установленому порядку та відповідно до цього наказу.
За результатами оцінювання службової діяльності позивача, як працівника департаменту контролю у сфері юстиції та запобігання корупції, виставлена негативна оцінка. Висновок щодо результатів оцінювання службової діяльності затверджений наказом Секретаря Рахункової палати – керівника апарату від 11.12.2020 № 322-к.
Наказом відповідача від 14.12.2020 № 327-к позивача звільнено з 15.12.2020 з посади начальника відділу аудиту у сфері антимонопольної діяльності департаменту контролю у сфері юстиції та запобігання корупції у зв`язку з отриманням негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності відповідно до пункту 3 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу».
Вважаючи наказ відповідача протиправним, позивач звернулася з позовом до суду.
Скасовуючи рішення судів першої та апеляційної інстанцій та направляючи справу на новий розгляд, Верховний Суд зазначив, що пославшись на зміст критеріїв виставлення відповідних балів, суд першої інстанції залишив поза увагою, що фактичне обґрунтування виставлених балів не відповідає цим же критеріям, визначеним у Додатку 4 до Порядку № 640. Суд першої інстанції не зіставив і не провів належного порівняльного аналізу між Завданнями для ОСОБА_1 на 2020 рік та Результатами; не перевірив, чи стосується обґрунтування виставлення оцінки безпосередньо тих завдань і показників, які державний службовець повинна була виконати.
Адміністративний суд, у відповідності до приписів частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, повинен перевірити та надати юридичну оцінку відповідності проведеної процедури оцінювання та результатів оцінювання з критеріями оцінювання (аналогічний правовий підхід наведений у постанові Верховного Суду від 30.03.2021 у справі № 280/6429/19).
Суд першої інстанції, недоліки якого не були виправлені судом апеляційної інстанції, не в повній мірі дослідив відповідність проведеної процедури оцінювання та результатів оцінювання позивача за критеріями оцінювання, чим допустив порушення норм процесуального права і неповне дослідження зібраних у справі доказів.
Отже, передчасними був висновки судів попередніх інстанцій в частині, що стосуються результатів оцінювання службової діяльності позивача за 2020 рік.
За висновками Верховного Суду, під час нового розгляду цієї справи необхідно врахувати висновки, зроблені у цій постанові, та на основі закріплених у Кодексі адміністративного судочинства України принципів, забезпечити рівні права учасників процесу у наданні ними доказів для всебічного і повного дослідження та вивчення всіх обставин цієї справи, необхідних для прийняття законного й обґрунтованого судового рішення.
Крім того, колегія суддів Верховного Суду зазначила, що судом надано відповідь на всі доводи, які можуть вплинути на правильне вирішення справи на цій стадії судового розгляду. Враховуючи результат касаційного розгляду, колегія суддів не надавала оцінки доводам скарги в частині порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права під час відхилення клопотань позивача про виклик свідка та долучення до справи документів, а також не взяла до уваги подану позивачем заяву про визнання поважними причин пропуску строку на подання доказів та долучення їх до матеріалів справи доказів (Висновок експертів за результатами проведення психологічного дослідження від 18.05.2023 №5847/21-61 та Акт здачі-приймання висновку від 18.05.2023 №5847/21-61).
V. Норми права, які застосував суд
Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За нормами статті 43 Конституції України, громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.
Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях, визначається Законом України від 10.12.2015 № 889-VIII «Про державну службу» (далі – Закон № 889-VIII).
Питання оцінювання результатів службової діяльності державних службовців визначено статтею 44 Закону № 889-VIII, відповідно до частини першої якої результати службової діяльності державних службовців щороку підлягають оцінюванню для визначення якості виконання поставлених завдань, а також з метою прийняття рішення щодо преміювання, планування їхньої кар`єри.
Відповідно до частин другої-четвертої статті 44 Закону № 889-VIII оцінювання результатів службової діяльності проводиться на підставі показників результативності, ефективності та якості, визначених з урахуванням посадових обов`язків державного службовця, а також дотримання ним правил етичної поведінки та вимог законодавства у сфері запобігання корупції, виконання індивідуальної програми професійного розвитку, а також показників, визначених у контракті про проходження державної служби (у разі укладення).
Оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, які займають посади державної служби категорій «Б» і «В», здійснюється безпосереднім керівником державного службовця та керівником самостійного структурного підрозділу. Оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, які займають посади державної служби категорії «А», здійснюється суб`єктом призначення.
Державного службовця ознайомлюють з результатами оцінювання його службової діяльності під підпис протягом трьох календарних днів після проведення оцінювання. Висновок щодо результатів оцінювання службової діяльності затверджується наказом (розпорядженням) суб`єкта призначення.
Частинами п`ятою, шостою статті 44 Закону № 889-VIII встановлено, що за результатами оцінювання службової діяльності державного службовця йому виставляється негативна, позитивна або відмінна оцінка з її обґрунтуванням.
У разі отримання державним службовцем негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності такий державний службовець звільняється із служби відповідно до пункту 3 частини першої статті 87 цього Закону та з ним розривається контракт про проходження державної служби (у разі укладення).
VI. Оцінка суду
Частиною одинадцятою статті 44 Закону № 889-VIII передбачено, що порядок проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців затверджується Кабінетом Міністрів України. Керівник державної служби в апараті органу законодавчої та судової влади може проводити оцінювання результатів службової діяльності державних службовців з урахуванням особливостей проходження державної служби в апараті таких органів.
Відповідно до пункту 2 Типового Порядку проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.08.2017 № 640 (далі – Порядок № 640, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), метою оцінювання є визначення якості виконання державним службовцем поставлених завдань, а також прийняття рішення щодо його преміювання, планування службової кар`єри.
Пункт 3 Порядку № 640 визначає, що оцінювання проводиться з дотриманням принципів об`єктивності, достовірності, доступності та прозорості, взаємодії та поваги до гідності державного службовця.
Пунктом 9 Порядку № 640 передбачено, що оцінювання проводиться поетапно: визначення завдань і ключових показників; визначення результатів виконання завдань; затвердження висновку (крім випадків, коли жодне із визначених завдань не підлягає оцінюванню).
Відповідно до пункту 37 Порядку № 640 для визначення результатів виконання завдань безпосередній керівник спільно з керівником самостійного структурного підрозділу (у разі наявності) проводить з державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В», оціночну співбесіду.
У разі тимчасової відсутності державного службовця, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В», або його повторної неявки для проходження оціночної співбесіди у визначені безпосереднім керівником строки визначення результатів виконання завдань проводиться безпосереднім керівником та керівником самостійного структурного підрозділу (у разі наявності) без оціночної співбесіди в установлений строк. У разі тимчасової відсутності у зв`язку з відрядженням або відпусткою такого державного службовця за його заявою до безпосереднього керівника оціночна співбесіда та визначення результатів виконання завдань проводяться раніше.
За правилами пункту 38 Порядку № 640, перед проведенням оціночної співбесіди державний службовець, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В», заповнює форму щодо результатів виконання завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В», за відповідний рік згідно з додатком 8 у частині відомостей щодо себе та займаної посади, опису досягнутих результатів у розрізі кожного визначеного завдання та строку його фактичного виконання. У разі тимчасової відсутності державного службовця такі відомості зазначаються безпосереднім керівником.
За приписами пункту 39 Порядку № 640, оціночна співбесіда проводиться на основі усних пояснень державного службовця, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В», про виконання завдань і ключових показників та його письмового звіту, що подається у довільній формі (у разі його подання державним службовцем). Під час оціночної співбесіди також визначаються потреби у професійному навчанні та розглядаються пропозиції щодо завдань і ключових показників на наступний період.
Після проведення оціночної співбесіди безпосереднім керівником заповнюється форма щодо результатів виконання завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В», за відповідний рік згідно з додатком 8 у частині виставлення балів, визначення оцінки та їх обґрунтування, а також визначення потреб у професійному навчанні. Безпосередній керівник спільно з керівником самостійного структурного підрозділу (у разі наявності) виставляє державному службовцю негативну, позитивну або відмінну оцінку (крім випадків, коли жодне із завдань не підлягає оцінюванню) з її обґрунтуванням на основі розрахунку середнього бала за виконання кожного визначеного завдання (з урахуванням досягнення ключових показників) за критеріями визначення балів згідно з додатком 4.
Додатком 4 до Порядку № 640 затверджені Критерії визначення балів, відповідно до яких:
- «не підлягає оцінюванню» якщо завдання не могло бути виконано через обставини, які об`єктивно унеможливили його виконання і щодо яких державний службовець не міг впливати чи пропонувати інший спосіб виконання завдання, зокрема тимчасова непрацездатність, відсторонення від виконання посадових обов`язків (повноважень);
- оцінка « 0» виставляється якщо завдання не виконано або під час його виконання порушено вимоги законодавства у сфері запобігання корупції;
- оцінка « 1» виставляється, якщо завдання виконано частково, результати не можуть бути використані через необхідність суттєвого доопрацювання, до виконання завдання державний службовець підійшов формально, чим нівелював практичну цінність отриманого результату, або завдання виконане з демонстрацією неспроможності одночасного забезпечення на належному рівні і своєчасного виконання посадових обов`язків, або під час виконання такого завдання порушено вимоги правил етичної поведінки, або процес досягнення результату чи сам результат мав негативний відгук з боку користувачів, споживачів, співвиконавців, керівництва тощо;
- оцінка « 2» виставляється, якщо завдання виконано, але з порушенням строку виконання та/або із залученням до виконання завдання інших осіб (під час виконання роботи державний службовець потребував надання зразків документів, допомоги у виробленні алгоритму роботи, аналізі нормативно-правових актів, суттєвому коригуванні проєктів документів, проявляв низьку самостійність, недостатність знань нормативно-правових актів, вимог до підготовки службових документів, потребував нагадувань і високої міри контролю з боку керівника тощо);
- оцінка « 3» виставляється якщо завдання виконано своєчасно, результат якого повною мірою можна використати в роботі. Робота проводилась ефективно з дотриманням правил етичної поведінки;
- оцінка « 4» виставляється якщо завдання виконано своєчасно (завчасно), результат високої якості, його досягнуто з високим ступенем самостійності (за необхідності командної роботи), ініціативності, робота проводилась ефективно, з дотриманням правил етичної поведінки. Під час виконання завдання державним службовцем вносилися пропозиції щодо інших документів або їх удосконалення. Пройдено професійне навчання відповідно до індивідуальної програми, за результатами якого нараховано не менше ніж 0,4 кредиту Європейської кредитної трансферно-накопичувальної системи (ЄКТС).
Суд зазначає, що визначення та виставлення оцінки за виконані завдання є дискреційними повноваженнями керівника, оскільки вони дають можливість на власний розсуд (без узгодження) визначати зміст рішення або вибрати один із кількох варіантів рішення. 
Як убачається з матеріалів справи, оцінку позивачу обґрунтовано у Результатах, таке обґрунтування є розгорнутим та конкретизованим, вказано чіткий перелік конкретних порушень законодавства та Регламенту Рахункової палати.
Верховний Суд у постанові від 18.05.2023 у справі № 360/5292/19 дійшов висновку, що негативна, позитивна або відмінна оцінка за результатами оцінювання має бути обґрунтована (такий висновок підтримано Верховним Судом у постанові від 11.01.2024 у справі № 300/141/20).
Верховний Суд у постанові від 26.01.2023 у справі № 140/318/21 зазначив, що обґрунтування балів за виконані завдання не може зводитись до цитування повністю чи частково критеріїв їхнього визначення, установлених додатком 5 до Порядку.
Критерії оцінювання не можуть підміняти обов`язок суб`єкта оцінювання навести відповідні обґрунтування щодо виставлених державному службовцю балів, адже не є тотожними поняттями. Так, критерії – це загальні норми та вимоги, за наявності яких завдання уважається виконаним/частково виконаним/не виконаним, а обґрунтування балів – це фактичні обставини, які суб`єкт оцінювання повинен навести на підтвердження виставлення конкретного балу.
Необхідність належного обґрунтування виставлених державному службовцю балів за результатами оцінювання службової діяльності передбачена наслідками, які може потягнути за собою недостатня їхня кількість.
У постанові від 21.04.2021 у справі № 480/4987/19 Верховний Суд сформував правову позицію, яка полягає у тому, що допущення учасниками процедури оцінювання порушень, які можуть полягати у застосуванні формального підходу до визначення завдань, порушенні встановлених термінів проведення оцінювання, неналежному заповненні форм, виставленні балів та оцінок, що не відповідають встановленим критеріям, та затвердженні висновку, який містить таку оцінку, є підставою для скасування висновку щодо результатів службової діяльності державного службовця у встановленому порядку. Ця позиція була неодноразово підтримана Верховним Судом, зокрема у постановах від 31.08.2021 у справі № 520/510/20, від 10.02.2022 у справі № 300/3634/20 та в інших.
Судом установлено, що 22.10.2020 наказом Секретаря Рахункової палати - керівника апарату № 287-к «Про визначення результатів виконання завдань державними службовцями, які займають посади державної служби категорії «Б» або «В» у 2020 році» передбачено проведення оцінювання у період з 26.10.2020 по 24.11.2020 включно, а також затверджено графік проведення оціночних співбесід, зокрема начальників відділів у складі самостійного структурного підрозділу – з 09.11.2020 по 17.11.2020.
26.10.2020 на виконання названого наказу заступник директора Департаменту контролю у сфері юстиції та запобігання корупції (далі – Департамент) – начальник Відділу аудиту у сфері юстиції та запобігання корупції (далі – Відділ) Щасний Е.В. надав доручення ОСОБА_6 та Горбач М.Л. (начальнику відділу культури, спорту та інформаційної політики та начальнику відділу аудиту у сфері антимонопольної діяльності у складі Департаменту відповідно) вжити заходи щодо оцінювання підпорядкованих їм працівників відділу; підготувати та надати йому належним чином оформлені результати виконання ОСОБА_6 та Горбач М.Л. планових завдань для проведення оціночної співбесіди з ним на 12.11.2020.
30.10.2020 членом Рахункової палати Дідиком А.М. видано доручення № 08-33/АМД-67 (далі – Доручення), адресоване Щасному Е.В. та Зоренко Т.І., з вказівками щодо місця (кабінет № 311А-312А), способу (із застосуванням аудіо- та відеофіксації) та учасників (за долученням Горбач М.Л., начальника відділу аудиту у сфері антимонопольної діяльності) проведення оцінювання, а також пропозицією Щасному Е.В. та Зоренко Т.І. «взяти самовідвід» від оцінювання.
09.11.2020 ОСОБА_5 надіслано нагадування ОСОБА_6 та ОСОБА_1 , що 12.11.2020 ним у своєму кабінеті буде проводитись оціночна співбесіда, зокрема з ОСОБА_1 о 10 год.
12.11.2020 ОСОБА_5 надіслано доручення, зокрема ОСОБА_1 з`явитись на оціночну співбесіду до його кабінету на 10 год.
Згідно з пунктом 40 Порядку № 640, безпосередній керівник передає службі управління персоналом оформлену в установленому порядку форму щодо результатів виконання завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В», за відповідний рік згідно з додатком 8 для зберігання в особовій справі такого державного службовця.
Із урахуванням викладеного, суд зазначає, що учасниками оцінювання державного службовця категорії «Б» або «В», відповідно до пункту 4 Порядку, є:
державний службовець (тобто позивач);
безпосередній керівник державного службовця (такою особою для позивача був на момент проведення оцінювання заступник директора - начальник Відділу аудиту у сфері юстиції та запобігання корупції ОСОБА_5 );
керівник самостійного структурного підрозділу (у разі наявності), в якому працює державний службовець, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В» (за посадою в.о. директора Департаменту контролю у сфері юстиції та запобігання корупції є заступник директора - начальник Відділу аудиту у сфері юстиції та запобігання корупції ОСОБА_5 );
суб`єкт призначення (Секретар Рахункової палати - керівник апарату);
служба управління персоналом (у Рахунковій палаті відповідним структурним підрозділом апарату є управління по роботі з персоналом).
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 2 Закону № 889-VІІІ безпосередній керівник - найближчий керівник, якому прямо підпорядкований державний службовець.
З`ясовано, що Відділ аудиту у сфері антимонопольної діяльності, який очолювала позивач, входить до складу Департаменту контролю у сфері юстиції та запобігання корупції.
Також до складу названого департаменту входить Відділ аудиту у сфері юстиції та запобігання корупції та Відділ аудиту культури, спорту та інформаційної політики. Очолює вказаний департамент – директор, та згідно з наявним у матеріалах справи штатним розписом Рахункової палати, наявна єдина посада заступника директора департаменту-начальника відділу аудиту у сфері юстиції та запобігання корупції, яку і обіймав ОСОБА_5 .
Отже, саме ОСОБА_5 є безпосереднім керівником позивача.
Втім, законність чи незаконність виконання ОСОБА_5 обов`язків директора названого департаменту, на що посилалась позивач та її представник, не є предметом розгляду цієї справи.
Також, частиною першою статті 22 Закону України «Про Рахункову палату» передбачено, що Секретар Рахункової палати за посадою є керівником апарату Рахункової палати.
Крім того, відповідно до частини другої статті 22 Закону України «Про Рахункову палату», Секретар Рахункової палати здійснює керівництво апаратом Рахункової палати з питань її організаційного, інформаційного, довідкового, матеріально-технічного забезпечення; подає Голові Рахункової палати попередні пропозиції щодо загальної концепції роботи Рахункової палати, кадрової політики, проєктів кошторису Рахункової палати, структури і штатного розпису апарату Рахункової палати; призначає на посади та звільняє з посад посадових осіб апарату Рахункової палати відповідно до цього Закону, накладає дисциплінарні стягнення, застосовує заохочення до таких посадових осіб.
Згідно з пунктом 16.1 Регламенту Рахункової палати, затвердженого рішенням Рахункової палати від 28.08.2018 № 22-7, Секретар Рахункової палати - керівник апарату здійснює повноваження керівника державної служби Рахункової палати.
При цьому, пунктом 16.2 Регламенту Рахункової палати передбачено, що Секретар Рахункової палати - керівник апарату, зокрема організовує забезпечення діяльності Рахункової палати; здійснює керівництво апаратом Рахункової палати з питань організаційного, кадрового, інформаційного, довідкового, матеріально-технічного забезпечення діяльності Рахункової палати; призначає на посади посадових осіб апарату Рахункової палати в порядку, передбаченому законами України «Про Рахункову палату» і «Про державну службу», та відповідно до кваліфікаційних вимог, затверджених рішенням Рахункової палати згідно із законодавством України; звільняє з посад посадових осіб апарату Рахункової палати в порядку, передбаченому законодавством України; накладає дисциплінарні стягнення, застосовує заохочення до посадових осіб у порядку, передбаченому законодавством України.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилалась на пункт 17.2 Регламенту Рахункової палати, згідно з яким члени Рахункової палати забезпечують координацію роботи департаментів відповідно до затвердженого функціонального розподілу департаментів та закріплених за членами Рахункової палати напрямів. Водночас цим же пунктом 17.2 Регламенту Рахункової палати передбачено, що департамент підзвітний та підконтрольний члену Рахункової палати в частині виконання доручень, наданих ним у межах повноважень.
Відповідно до пункту 1.3 Положення про департамент контролю у сфері юстиції та запобігання корупції, затвердженого наказом Секретаря Рахункової палати – керівника апарату від 03.12.2018 № 103, Департамент підпорядковується Секретарю Рахункової палати - керівнику апарату з питань організаційного, інформаційного, довідкового, матеріально-технічного забезпечення.
Таким чином, Департамент є підзвітним та підконтрольним члену Рахункової палати, однак винятково в частині виконання доручень, наданих ним у межах повноважень, тобто доручень щодо здійснення заходів державного зовнішнього фінансового контролю (аудиту), про що також зазначено у пункті 1.3 Положення.
Відповідно до пункту 5.2.13 Положення про департамент контролю у сфері юстиції та запобігання корупції, з урахуванням позиції члена Рахункової палати директор Департаменту вносить пропозиції Секретарю Рахункової палати - керівнику апарату щодо удосконалення організації діяльності Департаменту, змін до його структури, чисельності та штатного розпису, матеріального заохочення працівників Департаменту, застосування заходів за порушення трудової, виконавської дисципліни, правил внутрішнього службового (трудового) розпорядку, загальних правил етичної поведінки державних службовців.
Водночас зазначене положення не створює право члена Рахункової палати надавати Доручення щодо проведення оцінювання діяльності результатів службової діяльності працівників Департаменту, керувати таким оцінюванням, визначати час чи місце його проведення, вимагати здійснення аудіо- та відеофіксації оцінювання, давати будь-які інші вказівки із цього приводу, а також не зобов`язує безпосереднього керівника позивача враховувати позицію члена Рахункової палати під час здійснення оцінювання та виставлення балів позивачу.
Крім цього, відповідно до пункту 1.3 Положення про відділ аудиту у сфері антимонопольної діяльності, Відділ є підзвітним та підконтрольним члену Рахункової палати, однак винятково в частині виконання доручень, наданих ним у межах повноважень. При цьому Відділ є структурним підрозділом Департаменту (пункт 1.2 Положення).
Суд звертає увагу, що Законом України «Про Рахункову палату» не передбачено повноважень членів Рахункової палати з вирішення питань кадрового характеру щодо посадових осіб апарату Рахункової палати, за винятком своїх радників.
Так, відповідно до пункту 7 частини другої статті 23 Законом України «Про Рахункову палату», член Рахункової палати подає Секретарю Рахункової палати пропозиції щодо призначення на посади та звільнення з посад своїх радників.
Крім того, відповідно до частини другої статті 18 Закону України «Про Рахункову палату» посадові особи апарату Рахункової палати, включаючи Секретаря Рахункової палати, є державними службовцями. Гарантії діяльності посадових осіб апарату Рахункової палати визначаються Законом України «Про державну службу».
Секретар Рахункової палати призначається на посаду та звільняється з посади Головою Рахункової палати за його пропозицією відповідно до рішення Рахункової палати. Інші посадові особи апарату Рахункової палати (крім радників членів Рахункової палати) призначаються на посади та звільняються з посад Секретарем Рахункової палати у порядку, встановленому Законом України «Про державну службу».
Радники члена Рахункової палати призначаються на посади та звільняються з посад Секретарем Рахункової палати за поданням члена Рахункової палати. Припинення повноважень члена Рахункової палати є підставою для звільнення його радників.
Таким чином, ні Законом України «Про Рахункову палату», ні внутрішніми актами Рахункової палати не передбачено повноважень члена Рахункової палати надавати доручення з питань, пов`язаних з оцінюванням результатів службової діяльності працівників Департаменту, у тому числі позивача.
Враховуючи наведене, на переконання суду, член Рахункової палати Дідик А.М. не є учасником оцінювання позивача, тому питання щодо виконання ОСОБА_7 доручення від 30.10.2020 № 08-33/АМД-67 не стосується вирішення цієї справи по суті заявлених у ній позовних вимог.
Установлено, що 12.11.2020 позивач з`явилась до кабінету ОСОБА_5 на проведення оціночної співбесіди.
При цьому, із дослідженого у судовому засіданні 22.02.2022 наданого позивачем СD-диску запису оціночної співбесіди (Том 5, а.с. 238) убачається, що усні пояснення позивача стосувались не виконання завдань і ключових показників нею, а з`ясування стосунків з безпосереднім керівником, у тому числі, про можливість проведення оціночної співбесіди у іншому кабінеті, відмови безпосереднього керівника від виконання доручення члена Рахункової палати, пов`язаного з проведенням оцінювання, повідомлення безпосередньому керівнику про гарне знання позивачем законодавства та про перевагу спеціального закону над загальним, а також про подання нею позову до Шевченківського районного суду м. Києва про захист честі та гідності.
Пунктом 7 Порядку № 640 передбачено, що оцінювання проводиться на підставі ключових показників, визначених з урахуванням посадових обов`язків державного службовця, а також дотримання ним загальних правил етичної поведінки та вимог законодавства у сфері запобігання корупції.
Відповідно до пункту 9 Порядку № 640 оцінювання проводиться поетапно: (1) визначення завдань і ключових показників; (2) визначення результатів виконання завдань; (3) затвердження висновку (крім випадків, коли жодне із визначених завдань не підлягає оцінюванню).
Критерії виставлення балів визначені додатком 4 до Порядку (далі - Критерії).
Як установлено судом, позивача ознайомлено з визначеними завданнями (копія наявна в матеріалах особової справи, Том 4, а.с. 133-136, проставлено підпис позивача у графі «ознайомлення державного службовця»).
У наданих суду матеріалах особової справи позивача наявні Завдання, ключові показники результативності, ефективності та якості службової діяльності державного службовця, який займає посаду державної служби категорій «Б» або «В», визначені для позивача на 2020 рік (Том 4, а.с. 133-136).
Крім цього, наявні Результати виконання завдань державним службовцем (Том 4, а.с. 137-142).
За доводами позивача, виставлені їй оцінки відповідачем не відповідають критеріям, визначеним у Порядку № 640, із приводу чого суд звертає увагу на таке.
Із Результатів виконання завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В», за 2020 рік (Том 4, а.с. 137-142) убачається, що поряд із кожним виставленим балом зазначено обґрунтування виставленої оцінки. 
Так, виставлені позивачу бали є такими: « 2» (перше завдання); « 1» (друге завдання); « 2» (третє завдання); «не підлягає оцінюванню» (четверте завдання).
Щодо першого завдання.
Досягнутий результат (відповідно до показників результативності, ефективності та якості): організовано підготовку 5 проєктів програм (стратегій, планів) здійснення заходів державного зовнішнього фінансового контролю (аудиту), згідно з дорученням члена Рахункової палати.
За дорученням члена Рахункової палати організовано проведення 8 контрольних заходів: 1. Аудит ефективності використання коштів державного бюджету, виділених на керівництво та управління у сфері архівної справи. 2. Аудит ефективності використання коштів державного бюджету, виділених на загальне керівництво та управління у сфері культури. 3. Аналіз Звіту Антимонопольного комітету України за 2019 рік у частині, що впливає на виконання державного бюджету. 4. Аудит ефективності використання коштів державного бюджету, виділених Антимонопольному комітету України. 5. Аудит ефективності використання коштів державного бюджету, виділених Національному агентству України з питань державної служби на професійне навчання державних службовців та посадових осіб місцевого самоврядування. 6. Аудит ефективності використання коштів державного бюджету, спрямованих Міністерству юстиції України на виконання покарань установами і органами Державної кримінально-виконавчої служби України. 7. Аналіз забезпечення Антимонопольним комітетом України державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері публічних закупівель. 8. Аудит ефективності використання коштів субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на створення нових, проведення будівельно-ремонтних робіт, реконструкції існуючих спортивних комплексів, палаців спорту, басейнів. Безпосередньо взято участь, як керівник контрольної групи, у проведенні 5 контрольних заходів на об`єктах аудитів, визначених у їх програмах. Крім того, позивачем, як керівником контрольних груп заходів організовано проведення здійснення заходів державного зовнішнього фінансового контролю (аудиту) на 26 об`єктах. Організовано та забезпечено підготовку 8 актів за результатами здійснення заходів державного зовнішнього фінансового контролю (аудиту).
Строк фактичного виконання: січень-грудень. 
Бал: 2.
Обґрунтування: завдання виконано, результат було використано в роботі. Однак, робота проводилась з порушенням вимог пунктів 1, 2, 3, 5, 6, 7 частини першої статті 4, пунктів 1, 2, 6-10 частини першої статті 8, частини першої-четвертої, шостої статті 9 Закону України «Про державну службу», пунктів 2, 4, 6 Загальних правил етичної поведінки державних службовців та посадових осіб місцевого самоврядування, затверджених наказом НАДС від 05.08.2016 № 158, пунктів 17.4, 18.2, 32.5 Регламенту Рахункової палати, затвердженого рішенням Рахункової палати від 28.08.2018 № 27-2, пунктів 5.2.2, 5.2.4, 5.2.5, 5.2.6, 5.2.14, 5.3 статей 4, 5, 7, 8, 9 Правил професійної етики посадових осіб Рахункової палати, затверджених рішенням РП від 10.11.2015 № 8-6, пунктів 3.2-3.5 Порядку складання сертифікату незалежності, затвердженого рішенням РП від 29.01.2019 № 3-7, розділу 5 Положення про департамент контролю у сфері юстиції та запобігання корупції, затвердженого наказом Секретаря Рахункової палати – керівником апарату від 03.12.2018 № 103, пунктів 3.1.3, 3.1.4, 5.2.3, 5.2.4 Положення про відділ аудиту у сфері антимонопольної діяльності, затвердженого наказом Секретаря Рахункової палати – керівника апарату від 03.12.2018, та своїх службових обов`язків, шляхом: 
- системних неповідомлень свого керівника про отримання доручення члена РП щодо надання пропозицій стосовно планування роботи департаменту, організації та проведення контрольних заходів;
- системних надань члену Рахункової палати пропозицій щодо плану роботи департаменту, організації та проведення контрольних заходів без попереднього узгодження з керівником департаменту;
- включення до проведення контрольних заходів одного й того ж працівника департаменту, в один і той же період до складу двох і більше контрольних груп;
- системних надань необґрунтованих переваг певним працівникам під час проходження державної служби; 
- системних ненадань керівнику департаменту для ознайомлена Сертифікату незалежності;
- системного невиконання доручень керівництва департаменту, а саме заступника директора департаменту - начальника відділу;
- системного підбурювання колективу департаменту до невиконання та/або неналежного виконання доручень керівництва департаменту, порушення принципів державної служби та загальних правил етичної поведінки державних службовців, положення про департамент та неналежного виконання державними службовцями свої посадових обов`язків;
- системне створення конфлікту як всередині колективу департаменту, так і з керівництвом апарату Рахункової палаті, зокрема шляхом надсилання скарги до Комітету Верховної Ради України з питань бюджету та ініціювання притягнення до відповідальності заступника керівника департаменту – начальника відділу та Секретаря Рахункової палати – керівника апарату, а також шляхом направлення до суду 5 позовів, з яких було вже 1 не задоволено судом;
- системного вимагання від свого керівника та інших працівників департаменту виконувати доручення члена РП, видані ним з порушенням нормативних актів Рахункової палати та законодавства, що свідчить про виявлення прихильності та надання переваги до окремої фізичної особи – члена РП ОСОБА_8 ;
- організації та розповсюдження помилкової та недостовірної інформації відносно керівника департаменту, керівництва апарату та Голови Рахункової палати тощо.
Окрім того, як керівником контрольних заходів, відповідно до доручень члена РП Дідика А.М., ОСОБА_1 було неналежно організовано підготовку окремих програм контрольних заходів, що як наслідок призвело до негативних відгуків з боку співвиконавців - юридичного департаменту та департаменту стратегічного розвитку та методології. Наприклад, зміни до програми аудиту ефективності використання коштів державного бюджету, спрямованих Міністерству юстиції України на виконання покарань установами і органами Державної кримінально-виконавчої служби України, що були надані на розгляд та погодження юридичному департаменту, було повернуто із зауваженнями щодо неможливості включення Державного підприємства «Сільськогосподарське підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№ 111)» до числа об`єктів аудиту ефективності використання коштів державного бюджету, спрямованих Міністерству юстиції України на виконання покарань установами і органами Державної кримінально-виконавчої служби України, оскільки це не узгоджується з назвою цього аудиту, згідно із якою він має проводитися в установах і органах Державної кримінально-виконавчої служби України, до числа яких підприємство не належить. При цьому ОСОБА_1 замість того, щоб врахувати зауваження, зініціювала низку дій з розгляду окремих питань щодо цього аудиту на засіданнях РП та підготовку службової записки із звинуваченнями юридичного департаменту та Секретаря РП - керівника апарату (від 30.09.2020 №08- 33/АМД-57 та від 19.10.2020 №08-33/АМД-63) у зриві своєчасного проведення відповідного аудиту. Крім того, неналежна організація проведення має місце і щодо здійснення аудиту ефективності використання коштів субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на створення нових, проведення будівельно-ремонтних робіт, реконструкції існуючих спортивних комплексів, палаців спорту, басейнів. Як наслідок, зазначений аудит триває вже понад 1 рік та 3 місяці, із ініціативи та за участі ОСОБА_1 як керівника контрольного заходу триватиме ще 4 місяці. Таке тривале здійснення аудиту несе значні репутаційні ризики для Рахункової палати, оскільки ставить під сумнів об`єктивність, достовірність та актуальність питань, що будуть включені до звіту та запропоновані РП для розгляду і затвердженню у березні 2021 року.
ОСОБА_1 за невиконання доручень керівника департаменту щодо надання інформації про стан виконання у 2019 році планових завдань Рахункової палати двічі притягувалася до дисциплінарної відповідальності на підставі наказів від 05.03.2020 № 90-к (отримала зауваження) та від 20.03.2020 № 102-к (неповна службова відповідність).
Із урахуванням викладеного, суд зазначає, що за Критеріями визначення балів, бал « 2» виставляється у разі, якщо завдання виконано, але з порушенням строку виконання та/або із залученням до виконання завдання інших осіб (під час виконання роботи державний службовець потребував надання зразків документів, допомоги у виробленні алгоритму роботи, аналізі нормативно-правових актів, суттєвому коригуванні проєктів документів, проявляв низьку самостійність, недостатність знань нормативно-правових актів, вимог до підготовки службових документів, потребував нагадувань і високої міри контролю з боку керівника тощо).
Суд констатує відсутність обставин, які свідчили б про незаконність цього балу, оскільки не встановлено неправомірності та необґрунтованості дій ОСОБА_5 , з огляду на таке.
На переконання суду, суть критерію балу « 2»: завдання виконано, але з порушенням вимог зазначених в обґрунтуванні положень законодавства, свідчить про те, що критерій містить певний перелік ознак та слово «тощо» у кінці речення, серед яких: потреба в нагадуваннях, висока міра контролю, низька самостійність та недостатність знань нормативно-правових актів.
Суд бере до уваги наявність дисциплінарних стягнень позивача, одне з яких було предметом оскарження у справі № 640/6767/20, за результатами розгляду якої постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.10.2023, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.11.2020, яким у задоволенні позову позивачу відмовлено, - залишено без змін. Це свідчить про невиконання позивачем доручень та потреби у високій мірі контролю.
Крім того, судом установлено, що програми контрольних заходів, які організовувала позивач, отримали негативні зауваження від юридичного департаменту та департаменту стратегічного розвитку та методології Рахункової палати, що свідчить про недостатність знань нормативно-правових актів та вимог до підготовки документів.
Суд зазначає і на порушенні порядку складання сертифікатів незалежності, систематичне ненадання керівнику яких є грубим порушенням, оскільки без цих сертифікатів законна організація та проведення аудиту є неможливими.
Із урахуванням викладеного, суд констатує правомірність виставленого позивачу балу «2» за перше завдання, що відповідає Критеріям визначення балів, що є додатком 5 до Порядку № 640.
Втім, на переконання суду, використання законодавцем терміну «тощо» у Критеріях визначення балу « 2» указує на те, що перелік обставин, які свідчать про неналежну якість чи недостатню самостійність службовця при виконанні завдання, не є вичерпним. 
Як убачається з матеріалів справи, у графі «обґрунтування» результатів оцінювання першого завдання, оцінювачем ОСОБА_5 наведено деталізований перелік фактів, які повністю відповідають критерію балу « 2».
Отже, судом установлено системне невиконання позивачем доручень керівника департаменту, що зумовило необхідність застосування до позивача заходів дисциплінарного впливу, зокрема це підтверджено обставинами справи № 640/6767/20.
При цьому, суд відхиляє доводи позивача про те, що судові рішення у справі № 640/6767/20 були ухвалені після закінчення процедури оцінювання, оскільки поведінка державного службовця оцінюється безпосередньо в момент виконання завдань. Отже, сам факт існування невиконаних доручень та чинних наказів про дисциплінарне стягнення під час оцінюваного періоду є достатнім підтвердженням того, що позивач дійсно потребувала нагадувань і високої міри контролю з боку керівника. 
Крім того, обґрунтування першого завдання містить детальну інформацію про негативні відгуки та зауваження з боку юридичного департаменту, а також департаменту стратегічного розвитку та методології Рахункової палати до проєктів програм контрольних заходів, підготовку яких організовувала безпосередньо позивач, що вказує на недостатність знань нормативно-правових актів та вимог до підготовки службових документів з боку керівника контрольної групи.
Крім того, матеріалами справи підтверджено факт ненадання керівнику департаменту для ознайомлення сертифікатів незалежності, порядок складання яких затверджений рішенням Рахункової палати від 29.01.2019 № 3-7, яким чітко регламентовано імперативну заборону на вчинення будь-яких дій у межах здійснення аудиту (крім попереднього вивчення) до моменту складання та підписання таких сертифікатів. Оскільки названа вимога позивачем виконана не була, це свідчить про низьку виконавську дисципліну.
Отже, виставлення балу « 2» за перше завдання є обґрунтованим та відповідає вимогам Порядку № 640 та фактичним обставинам справи. 
Щодо другого завдання.
Досягнутий результат (відповідно до показників результативності, ефективності та якості): підготовлено та надано на розгляд Рахункової палати 5 проєктів Звітів за результатами здійснення заходів державного зовнішнього фінансового контролю (аудиту), а саме: 
- про результати аудиту ефективності використання коштів державного бюджету, виділених на керівництво та управління у сфері архівної справи; 
- про результати аудиту ефективності використання коштів державного бюджету, виділених на загальне керівництво та управління у сфері культури;
- про результати аналізу Звіту Антимонопольного комітету України за 2019 рік у частині, що впливає на виконання державного бюджету; 
- про результати аудиту ефективності використання коштів державного бюджету, виділених Антимонопольному комітету України; 
- про результати аудиту ефективності використання коштів державного бюджету, виділених Національному агентству України з питань державної служби на професійне навчання державних службовців та посадових осіб місцевого самоврядування.
Строк фактичного виконання: січень-грудень. 
Бал: 1.
Обґрунтування: завдання виконано, результат можна було використати в роботі. Однак робота проводилась з порушенням вимог пунктів 1, 2, 3, 5, 6, 7 частини першої статті 4, пунктів 2, 6-10 частини першої статті 8, частин першої-четвертої, шостої статті 9 Закону України «Про державну службу», пунктів 2, 4, 6 Загальних правил етичної поведінки державних службовців і посадових осіб місцевого самоврядування, затверджених наказом НАДС від 05.08.2016 №158, пунктів 17.4, 17.5 та 18.2 Регламенту Рахункової палати, статей 4, 5, 7, 8, 9 Правил професійної етики посадових осіб Рахункової палати, затверджених рішенням РП від 10.11.2015 № 8-6, пунктів 5.2.7, 5.2.9, 5.2.10, 5.2.12, 5.3 Положення про департамент контролю у сфері юстиції та запобігання корупції, пунктів 3.1.7, 5.2. Положення про відділ аудиту у сфері антимонопольної діяльності, та своїх службових обов`язків шляхом:
- системного неповідомлення свого керівника про отримані доручення члена РП щодо організації та підготовки проєктів документів за результатами здійснених контрольних заходів для розгляду на засіданнях РП та їх реалізації за рішеннями РП;
- системного надання члену Рахункової палати проєктів документів, підготовлених за результатами здійснених контрольних заходів для розгляду на засіданні РП та їх реалізації за рішеннями РП без попереднього узгодження з керівником департаменту; постійного надання необґрунтованих переваг певним працівникам під час проходження державної служби;
- відмови від виконання трьох рішень РП (від 28.05.2019 № 12-1, від 28.05.2019 № 12-4 та 10.09.2019 №23-3);
- організації та розповсюдження помилкової та недостовірної інформацію відносно керівника департаменту, керівництва апарату та Голови Рахункової палати тощо.
Наслідками цих порушень є негативні відгуки з боку членів Рахункової палати, громадських організацій та ЗМІ щодо роботи департаменту, втягнення працівників департаменту в політичні «дрязги», обґрунтовані звинувачення департаменту в можливих корупційних діяннях, падіння іміджу РП та компетенції її працівників. 
Крім того, процес досягнення результату за цим завданням мав негативний відгук з боку співвиконавців та керівництва, а саме мало місце неналежне виконання вимог Регламенту РП з організації та проведення відповідних контрольних заходів, щодо яких ОСОБА_1 було визначено керівником. Зокрема відповідно до умов затвердження/незатвердження Звіту за результатами заходу державного зовнішнього фінансового контролю (аудиту), встановлених пунктом 12.6 Регламенту Рахункової палати (зі змінами від 08.11.2019): 
- програма контрольного заходу має бути виконана; 
- мета досягнута; 
- висновки мають відповідати меті і критеріям контрольного заходу;
- дотримано всі процедури проведення контрольного заходу;
- забезпечено наявність та достатність аудиторських доказів для підтвердження висновків (тобто забезпечено обґрунтованість висновків).
1. Відповідальність керівника контрольної групи згідно з Регламентом Рахункової палати полягає у наступному: 
- захід державного зовнішнього фінансового контролю (аудит) проводиться відповідно до Програми (пункт 30.1 Регламенту);
- керівник контрольної групи несе персональну відповідальність за роботу контрольної групи, об`єктивність та обґрунтованість викладених в актах фактів (пункт 32.6); 
- до початку здійснення заходу керівник контрольної групи складає перелік необхідних питань та документів, відповідно до Програми (пункт 33.1);
- керівник контрольної групи організовує роботу членів контрольної групи на об`єкті контролю, розподіляє між ними питання, що підлягають дослідженню, контролює стан виконання поставлених завдань (пункт 33.3).
Таким чином, якщо у Звіті відсутні передбачені Законом «Про Рахункову палату» висновки (відповідно до критеріїв, встановлених статтею 4 цього Закону та/або Програмою заходу), наводяться необґрунтовані, недостатні висновки, оцінки та твердження або включаються неправильні (хибні) факти (зокрема, обсяги коштів), це означає, що керівником контрольної групи не було забезпечено виконана Програми у повному обсязі (в т.ч. не надано об`єкту аудиту переліку відповідних питань документів), не організовано та/або не проконтрольовано належного дослідження членами контрольної групи відповідних питань Програми заходу. 
Як наслідок, при складанні звітів було допущено порушення процедури контрольного заходу (в т.ч. вимог, визнаних Законом «Про Рахункову палату»), у повних обсягах мета заходу не досягнута і Програма не виконана.
Нижче наведено окремі недоліки звітів, спричинені неналежним виконанням ОСОБА_1 як керівником контрольних груп відповідних обов`язків та повноважень.
Аудит ефективності використання коштів державного бюджету, виділених на керівництво та управління у сфері архівної справи: звіт подавався на розгляд 28.01.2020, не був затверджений; 14.01.2020 повторно подавалося рішення, однак також не затверджено.
1. Наведені твердження та висновки стосовно двох бюджетних програм (3609020 та 3609030), питання (завдання) щодо дослідження яких не визначалися Програмою аудиту.
2. До загальної суми порушень, встановлених цим аудитом, неправильно включено суму збитків державі (4,2 млн. грн) від нестачі майна, яке було придбано у 2007-2012 роках (цей період не визначений періодом аудиту, відповідно до програми – період 2017 – 9 місяців 2019 року).
3. Надано недостатньо обґрунтовану (за оцінками декількох членів РП під час розгляду) пропозиція Комітетам ВРУ, РНБО - прийняття рішення щодо зупинення реалізації бюджетної програми 3609010.
4. Не повністю виконана Програма аудиту, оскільки відсутні:
- «Оцінка наявності дебіторської та кредиторської заборгованостей» (пункти 2.5, 3.7 Програми);
- «Аналіз відповідності результативних показників звіту про виконання паспорту бюджетної програми фактичному стану справ» (пункти 2.6, 3.10 Програми).
Аудит ефективності використання коштів державного бюджету, виділених на загальне керівництво та управління у сфері культури (розгляд 25.02.2020): 
1. Відсутні висновки щодо продуктивності та економності використання бюджетних коштів розпорядником, передбачені Законом «Про Рахункову палату (стаття 35). Хоча ці ж критерії були вказані у Меті аудиту. 
2. Відсутні аудиторські докази стосовно твердження, що окремі структурні підрозділи Мінкультури «продовжували здійснювати паралельно відповідні функції, що перейшли до утворених директоратів...» (стор. 27 Звіту). Не зазначено, які конкретно функції здійснювалися «паралельно» та якими документами це підтверджується. 
3. За відсутності результатів аналізу наведено таку оцінку - «визначені у паспорті результативні показники не дозволяють оцінити ефективність та результативність витрачених коштів...» (стор. 20 Звіту). При цьому вказано лише статистичні дані щодо показників бюджетної програми – кількість виконаних і невиконаних. 
4. Не повністю виконана Програма аудиту, оскільки відсутні:
- «Оцінка наявності дебіторської кредиторської заборгованості» (пункт 2.7 Програми);
- «Аналіз відповідності результативних показників звіту про виконання паспорта бюджетної програми фактичному стану справ» (пункт 2.10).
Аналіз Звіту Антимонопольного комітету України за 2019 рік у частині, що впливає на виконання державного бюджету (розгляд 23.06.2020):
1. Відсутні висновки за критеріями, встановленими Програмою аналізу та у Преамбулі Звіту:
- своєчасність та повнота зарахування коштів до спецфонду Державного бюджету (плата для відшкодування витрат Комітету, пов`язаних із розглядом заяв про надання відповідних дозволів);
- ефективність діяльності Антимонопольного комітету.
2. Не повністю виконана Програма аналізу, оскільки відсутні:
- Аналіз діяльності постійно діючої адміністративної колегії Антимонопольного комітету, а також вибірковий аналіз прийнятих нею рішень (пункт 4.2 Програми);
- Аналіз затвердженого регламенту роботи адміністративної колегії (пункт 4.3);
- Оцінка та аналіз отримання плати, що зараховується до спецфонду (пункт 4.4);
- Аналіз достатності освітнього кваліфікаційного рівня фахівців, що забезпечують роботу постійно діючої адміністративної колегії (пункт 4.7);
- Аналіз внутрішніх документів щодо повноважень структурних підрозділів Антимонопольного комітету і його посадових осіб (пункт 4.8);
- Вибірковий аналіз використання коштів спецфонду за бюджетною програмою 6011010 (пункт 4.9).
Аудит ефективності використання коштів державного бюджету, виділених Антимонопольному комітету України (розгляд 14.07.2020):
1. Відсутній висновок за критерієм «економність використання коштів державного бюджету», визначений Законом «Про Рахункову палату» (стаття 35).
2. Відсутні висновки за визначеними у Меті аудиту оцінками щодо «своєчасності та повноти бюджетних надходжень» та «стану внутрішнього контролю».
3. Відсутні аудиторські докази щодо твердження – «проведення необґрунтованої процедури закупівлі та неекономного використання бюджетних коштів» (процедура торгів щодо офісних послуг та укладання договору з ТОВ «ФАЙНО ПЛЮС», стор. 26).
4. Відсутні аудиторські докази щодо висновку «у Центрі комплексних досліджень з питань антимонопольної політики працювало 4 наукових працівника, решта 5 – інші працівники, що не відповідає статті 4 Закону «Про наукову та науково-технічну діяльність» (стор. 38) (не обґрунтовано в чому полягає невідповідність).
5. Не повністю виконана Програма аудиту, оскільки відсутня:
- «Оцінка наявності дебіторської і кредиторської заборгованості та заходів, що
вживаються для їх погашення» (п.2.7 Програми).
Аудит ефективності використання коштів державного бюджету, виділених Національному агентству України з питань державної служби на професійне навчання державних службовців та посадових осіб місцевого самоврядування:
1. До загальної суми, яка охоплена аудитом - 254,9 млн. грн. (вказана у розділі «Висновки») хибно включена суму майже 9,1 млн. грн.
Ця сума була затверджена у 2018 році на напрям щодо адаптації держслужби до стандартів ЄС, який не визначався метою та предметом цього аудиту. Крім того, помилково вказано, що сума 9,1 млн. грн. використана, проте фактично використано 8,954 млн. грн.
2. Не повністю виконана Програма аудиту, оскільки відсутній:
- «Аналіз наявності звітності щодо виконання державного замовлення на професійне навчання держслужбовців та посадових осіб місцевого самоврядування» в Агентстві (пункт 2.6 Програми);
- «Наявність об`єктивної звітності щодо виконання державного замовлення в Українській школі Урядування» (пункт 3).
Допущення ОСОБА_1 як керівником контрольних заходів усіх зазначених порушень та недоліків призвело до негативної оцінки підготовлених звітів з боку членів РП під час їх розгляду на засіданнях і підтверджується витягами з протоколів засідання РП від 28.01.2020, 25.02.2020, 23.06.2020, 14.07.2020 № 1, № 3, № 14, № 17 відповідно.
Як видно з Критеріїв визначення балів, зокрема « 1» - завдання виконано частково, результати не можуть бути використані через необхідність суттєвого доопрацювання, до виконання завдання державний службовець підійшов формально, чим нівелював практичну цінність отриманого результату, або завдання виконане з демонстрацією неспроможності одночасного забезпечення на належному рівні і своєчасного виконання посадових обов`язків, або під час виконання такого завдання порушено вимоги правил етичної поведінки, або процес досягнення результату чи сам результат мав негативний відгук з боку користувачів, споживачів, співвиконавців, керівництва тощо.
Втім, в обґрунтуванні результатів виконання завдань було зазначено, що завдання виконано, результати можна було використати в роботі, однак робота проводилась з порушенням зазначених в обґрунтуванні вимог законодавства, у тому числі, але не виключно, у зв`язку з порушенням позивачем правил етичної поведінки. 
Суд зазначає, що порушення правил етичної поведінки державного службовця, зафіксовані в установленому порядку, зокрема у доповідних записках, актах, протоколах тощо є підставою для виставлення бала « 1» навіть, якщо саме завдання було технічно виконано.
Щодо третього завдання.
Досягнутий результат (відповідно до показників результативності, ефективності та якості): організовано аналіз стану виконання рекомендацій (пропозицій), наданих Рахунковою палатою за результатами здійснених заходів державного зовнішнього фінансового контролю (аудиту).
Строк фактичного виконання: січень-грудень. 
Бал: 2.
Обґрунтування: завдання виконано частково (не опубліковані на час проведення оціночної співбесіди на сайті РП в установленому нормативними актами строки реагування об`єктів аудиту на пропозиції РП (рішення від 23.06.2020 № 14-2 та від 14.07.2020 № 17-3) та звіт (рішення РП від 13.10.2020 № 27-5).
Також робота проводилась з порушенням вимог пункту 7 частини першої статті 8, частин першої, другої, четвертої, шостої статті 9, пунктів 1, 2, 3, 5 Закону України «Про державну службу», статей 4, 5, 7, 8, 9 Правил професійної етики посадових осіб Рахункової палати, затверджених рішенням РП від 10.11.2015 № 8-6, пунктів 12, 10, 48.4, 48.7, 48 Регламенту Рахункової палати, пункту 5.3 Положення про департамент контролю сфері юстиції та запобігання корупції, пунктів 3.1.11, 5.2.2 Положення про відділ аудиту у сфері антимонопольної діяльності:
- аналізи стану виконання пропозицій Рахункової палати та документи Рахункової палати, які у відповідності до пунктів 48.4, 48.7, 48.9 Регламенту Рахункової палати повинні бути опубліковані на офіційному веб-сайті Рахункової палати, не надавалися для узгодження та візування керівнику департаменту;
- виконано частково, станом на 13.10.2020 опубліковано 2 рішення РП, залишаються не опубліковані рішення РП за результатами розгляду звітів про результати аудитів в Державній архівній службі України та Антимонопольному комітету.
Дослідивши обґрунтування виставленого позивачу балу « 2» за третє завдання, суд зазначає, що підставою для виставлення такого балу слугував зафіксований факт ненадання позивачем на час проведення оціночної співбесіди сформованого аналізу стану виконання пропозицій Рахункової палати для узгодження та візування керівником департаменту.
На переконання суду, несвоєчасне подання підсумкових матеріалів безпосередньому керівнику без поважних причин свідчить про недотримання строків, визначених нормативними актами відповідача. 
Суд зазначає, що належне виконання завдання у сфері державного аудиту включає не лише збирання інформації, а й дотримання процедури її офіційного погодження у встановлені строки.
Назване у сукупності дає підстави стверджувати про правомірність застосованого балу « 2» за третє завдання, що відповідає Критеріям визначення балів та фактичним обставинам справи.
Щодо четвертого завдання.
Досягнутий результат (відповідно до показників результативності, ефективності та якості): брала участь у вебінарі «Гендерне бюджетування в Україні», який був організований Рахунковою палатою.
Строк фактичного виконання: січень-грудень. 
Бал: не підлягає оцінюванню.
Обґрунтування: завдання виконано частково, отримала 0 кредиту ЄКТС.
Однак, враховуючи умови праці в протиепідемічному режимі, не вжиття своєчасних заходів щодо виконання цього завдання більшістю працівників департаменту, наслідки застосування нульової оцінки (більша частина працівників департаменту отримає негативну оцінку) та з метою попередження можливих звинувачень в упередженості керівництва департаменту прийнято рішення застосувати критерій оцінювання, за яким виконання завдання не підлягає оцінюванню.
Відповідно до Результатів, середній бал – 1,66. За результатами оцінювання виставлено оцінку «негативна» (від 0 до 2,49 середнього балу).
На обґрунтування оцінки зазначено, що протягом року ОСОБА_1 вчинялися неодноразові порушення вимог чинного законодавства в сфері державної служби (Закону України «Про державну службу» та Загальних правил етичної поведінки державних службовців та посадових осіб місцевого самоврядування), діяльності Рахункової палати, не забезпечувалося дотримання вимог Регламенту Рахункової палати нею особисто та підпорядкованими їй державними службовцями відділу. 
Виконання ОСОБА_1 завдань та посадових обов`язків здійснювалось з демонстрацією відвертої неповаги до принципів державної служби, недотриманням присяги державного службовця в частині сумлінного виконання обов`язків начальника відділу аудиту антимонопольної діяльності. За її ініціативи та безпосередньої участі у колективі створено нездорову атмосферу, підпорядковані їй державні службовці відділу за підтримки та за погодженням з ОСОБА_1 не дотримуються Загальних правил етичної поведінки державних службовців та посадових осіб органів місцевого самоврядування та провокують постійні конфлікти в департаменті.
Крім того, у звіті про виконання завдань і ключових показників результативності, ефективності та якості службової діяльності державного службовця, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В» за 2020 рік, ОСОБА_1 зазначила особисто про здійснення нею протягом 2020 року на підставі доручень члена РП ОСОБА_8 діяльності не тільки, що стосувалась виконання нею обов`язків начальника відділу та керівника контрольних заходів, а також із всупереч пункту 2.2.1 Посадової інструкції, вона перевищуючи повноваження начальника відділу безпідставно виконувала частково завдання, що стосувалися роботи всього департаменту. Про зазначені факти порушень та перевищення
ОСОБА_1 своїх повноважень як начальника відділу ОСОБА_5 неодноразово інформував Секретаря Рахункової палати-керівника апарату. Індивідуальну програму професійного розвитку не виконано.
Суд зазначає, що згідно з Критеріями «не підлягає оцінюванню» виставляється, якщо завдання не могло бути виконано через обставини, які об`єктивно унеможливили його виконання і щодо яких державний службовець не міг впливати чи пропонувати інший спосіб виконання завдання, зокрема тимчасова непрацездатність, відсторонення від виконання посадових обов`язків (повноважень). Із урахуванням умов праці у протиепідемічному режимі, завдання четверте щодо участі у тренінгах, семінарах, конференціях визначено як таке, що не підлягає оцінюванню. При цьому позивач брала участь у вебінарі «Гендерне бюджетування в Україні», який був організований ОСОБА_9 .
Відповідно до Критеріїв, бал « 1» виставляється у разі, якщо завдання виконано частково, результати не можуть бути використані через необхідність суттєвого доопрацювання, до виконання завдання державний службовець підійшов формально, чим нівелював практичну цінність отриманого результату, або завдання виконане з демонстрацією неспроможності одночасного забезпечення на належному рівні і своєчасного виконання посадових обов`язків, або під час виконання такого завдання порушено вимоги правил етичної поведінки, або процес досягнення результату чи сам результат мав негативний відгук з боку користувачів, споживачів, співвиконавців, керівництва тощо.
Завдання друге позивача оцінені балом « 1», при цьому у графі «обґрунтування» викладено пояснення недоліків та порушень, у зв`язку з якими виставлено саме такий бал, про що зазначено судом вище.
Зокрема, щодо завдання 2 вказано, що завдання виконано, результат можна було використати в роботі. Однак внаслідок допущених при виконанні робіт порушень законодавства, їх наслідки виявились у негативних відгуках з боку членів Рахункової палати, громадських організацій та ЗМІ. Також наведено окремі недоліки звітів, спричинені неналежним виконанням позивачем, як керівником контрольних груп, відповідних обов`язків та повноважень:
Аудит ефективності використання коштів державного бюджету, виділених на керівництво та управління у сфері архівної справи, зокрема: наведені твердження та висновки стосовно двох бюджетних програм (3609020 та 3609030), питання (завдання) щодо дослідження яких не визначались Програмою аудиту; невірно включено суму збитків державі; не повністю виконана Програма аудиту через відсутність оцінки наявності дебіторської та кредиторської заборгованостей, аналізу відповідності результативних показників звіту про виконання паспорта бюджетної програми фактичному стану справ;
Аудит ефективності використання коштів державного бюджету, виділених на загальне керівництво та управління у сфері культури, зокрема: відсутні висновки щодо продуктивності та економності використання бюджетних коштів розпорядником, передбачені Законом України «Про Рахункову палату» при зазначенні останніх у меті аудиту; не повністю виконана Програма аудиту, оскільки відсутні оцінка наявності дебіторської та кредиторської заборгованості, аналіз відповідності результативних показників звіту про виконання паспорту бюджетної програми фактичному стану справ;
Аналіз Звіту Антимонопольного комітету України за 2019 рік у частині, що впливає на виконання державного бюджету (розгляд 23.06.2020), зокрема: відсутні висновки за критеріями, встановленими Програмою аналізу, не повністю виконана Програма аналізу, оскільки відсутні: Аналіз діяльності постійно діючої адміністративної колегії Антимонопольного комітету, аналіз затвердженого регламенту роботи адміністративної колегії, оцінка та аналіз отримання плати, що зараховується до спецфонду, вибірковий аналіз використання коштів спецфонду за бюджетною програмою 6011010;
Аудит ефективності використання коштів державного бюджету, виділених Антимонопольному комітету України (розгляд 14.07.2020), зокрема: відсутній висновок за критерієм економність використання коштів державного бюджету, визначений Законом України «Про Рахункову палату», відсутні висновки за визначеними у Меті аудиту оцінками щодо своєчасності та повноти бюджетних надходжень та стану внутрішнього контролю, не повністю виконана Програма аудиту, оскільки відсутня оцінка наявності дебіторської та кредиторської заборгованості та заходів, що вживаються для їх погашення;
Аудит ефективності використання коштів державного бюджету, виділених Національному агентству України з питань державної служби на професійне навчання державних службовців та посадових осіб місцевого самоврядування, зокрема: не повністю виконана Програма аудиту, оскільки відсутній аналіз наявності звітності щодо виконання державного замовлення на професійне навчання держслужбовців та посадових осіб місцевого самоврядування в Агентстві.
При цьому обґрунтування містить посилання на протоколи засідань Рахункової палати від 28.01.2020 № 1, від 25.02.2020 № 3, від 23.06.2020 № 14 та від 14.07.2020 № 17.
Із доданих витягів протоколів засідань Рахункової палати від 28.01.2020 № 1, від 25.02.2020 № 3, від 23.06.2020 № 14 та від 14.07.2020 № 17 убачається, що членами Рахункової палати висловлено низку зауважень до результатів контрольних заходів, участь у яких брала позивач.
Як передбачено Критеріями, бал « 2» виставляється у разі, якщо завдання виконано, але з порушенням строку виконання та/або із залученням до виконання завдання інших осіб (під час виконання роботи державний службовець потребував надання зразків документів, допомоги у виробленні алгоритму роботи, аналізі нормативно-правових актів, суттєвому коригуванні проектів документів, проявляв низьку самостійність, недостатність знань нормативно-правових актів, вимог до підготовки службових документів, потребував нагадувань і високої міри контролю з боку керівника тощо).
Перше та третє завдання позивача оцінено балом « 2», при цьому у графі «обґрунтування» викладено пояснення недоліків та порушень, у зв`язку з якими виставлено саме такий бал, про що судом зазначено вище.
Так, щодо завдання 3 зазначено, що завдання виконано частково. Зокрема, неопубліковано на час проведення оціночної співбесіди на сайті Рахункової палати реагування об`єктів аудиту на пропозиції Рахункової палати та звіт, не надані на узгодження та візування керівнику департаменту аналізи стану виконання пропозицій Рахункової палати та документи Рахункової палати, які повинні бути опубліковані.
Щодо завдання 1 зазначено, що завдання виконано, результат було використано в роботі. Однак, робота проводилась із порушенням вимог законодавства та системним неповідомленням свого керівника про отримані доручення члена Рахункової палати щодо надання пропозицій стосовно планування роботи департаменту, організації та проведення контрольних заходів, системних надань члену Рахункової палати пропозицій щодо плану роботи департаменту, організації та проведення контрольних заходів без попереднього узгодження з керівництвом департаменту, включення до проведення контрольних заходів одного й того ж працівника департаменту в один і той же період до складу двох і більше контрольних груп, системного ненадання керівнику департаменту сертифікату незалежності.
Крім того, зазначено, що позивачем, як керівником контрольних груп, було неналежно організовано підготовку окремих програм контрольних заходів, що призвело до негативних відгуків з боку співвиконавців – юридичного департаменту та департаменту стратегічного розвитку та методології.
Так, рішенням Рахункової палати від 29.01.2019 № 3-7 затверджено Порядок складання сертифікатів незалежності, згідно з яким забороняється вчинення будь-яких дій в межах здійснення заходу державного зовнішнього фінансового контролю (аудиту), крім попереднього вивчення об`єктів і предмета такого заходу, посадовими особам апарату Рахункової палати, які не подали сертифікат незалежності; до складу контрольної групи не може бути включена посадова особа апарату Рахункової палати, яка не склала сертифікат незалежності (пункт 3.6).
Згідно з пунктом 3.2 названого Порядку, складання сертифікатів незалежності посадова особа апарату Рахункової палати з метою забезпечення незалежності, об`єктивності та неупередженості виконання своїх повноважень при здійсненні заходів державного зовнішнього фінансового контролю (аудиту) особисто заповнює та подає сертифікат незалежності в установлений керівником відповідного департаменту або територіального підрозділу термін.
При цьому, пунктом 3.1 цього Порядку визначено, що згідно з планом роботи Рахункової палати на відповідний рік та функціональним розподілом департаментів, основними завданнями яких є здійснення заходів державного зовнішнього фінансового контролю (аудиту), керівник відповідного департаменту та/або територіального управління, з урахуванням інформації, отриманої під час попереднього вивчення об`єктів і предмета заходу державного зовнішнього фінансового контролю (аудиту), забезпечує отримання від усіх посадових осіб відповідного структурного підрозділу апарату Рахункової палати сертифікатів незалежності шляхом надання доручення із обов`язковим встановленням терміну його виконання.
Із матеріалів справи слідує, що у департаменті контролю у сфері юстиції та запобігання корупції наявні випадки, за якими члени окремих контрольних груп в порушення пункту 3.1 Порядку складали сертифікати незалежності не на в.о. керівника департаменту Щасного Е.В., а на ім`я начальника відділу аудиту у сфері антимонопольної діяльності ОСОБА_1 . Зазначене підтверджується, зокрема службовою запискою начальника відділу контролю за дотриманням антикорупційного законодавства управління запобігання та виявлення корупції Крамарчука В.І. від 11.12.2020 (на виконання доручення Секретаря Рахункової палати - керівника апарату від 04.11.2020 № 45/08-2 щодо аналізу наданих копій сертифікатів незалежності структурними підрозділами апарату Рахункової палати).
Середній бал із урахуванням визначених за завдання балів становить « 1,66», тобто оцінка позивача є негативною, при цьому відповідну оцінку обґрунтовано у Результатах, таке обґрунтування є розгорнутим та конкретизованим, вказано чіткий перелік конкретних порушень законодавства та Регламенту Рахункової палати, що під час нового розгляду справи було ретельно перевірено судом, із урахуванням висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 11.12.2025 у цій справі.
Суд звертає увагу на те, що позивач оскаржує результати висновку, висловлюючи незгоду з конкретними виставленими їй балами.
Як уже зазначалось, згідно із частиною першою статті 44 Закону № 889-VІІІ, результати службової діяльності державних службовців щороку підлягають оцінюванню для визначення якості виконання поставлених завдань, а також з метою прийняття рішення щодо преміювання, планування їхньої кар`єри.
Відповідно до частини третьої статті 44 Закону № 889-VІІІ оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, які займають посади державної служби категорій «Б» і «В», здійснюється безпосереднім керівником державного службовця та керівником самостійного структурного підрозділу.
Тобто, функція з оцінювання виконання завдань позивачем покладається на безпосереднього керівника, тобто на ОСОБА_5 . 
Суд констатує, що визначення та виставлення оцінки за виконані завдання є дискреційними повноваженням керівника, оскільки вони дають можливість на власний розсуд (без узгодження) визначати зміст рішення або вибрати один із кількох варіантів рішення. Такі повноваження обумовлені певною свободою (вільним розсудом) в оцінюванні та діях, у виборі одного з варіантів рішень та правових наслідків.
Так, дискреційним повноваженням за правовою сутністю є таке повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законодавством, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення.
Згідно з Рекомендаціями R(80)2 Комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11 березня 1980 року, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймаючи замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та вирішувати питання, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень (Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, постанова від 12.03.2019 у справі № 924/449/18; постанова від 19.11.2018 у справі № 909/480/15).
Суб`єкти владних повноважень застосовують надані їм у межах закону повноваження на власний розсуд, без необхідності узгодження у будь-якій формі своїх дій з іншими суб`єктами (дискреційні повноваження). Втручання в дискреційні повноваження суб`єкта влади виходить за межі завдань адміністративного судочинства. Суд, розглядаючи адміністративну справу по суті, не може перебирати на себе повноваження суб`єкта владних повноважень щодо реалізації покладених на нього завдань.
Тож, на переконання суду, питання виставлення під час оцінювання балів безпосереднім керівником позивача ОСОБА_5 16.11.2020 належить до дискреційних повноважень відповідача, які не може перебирати на себе суд.
Підсумовуючи викладене, оцінювання службової діяльності позивача за всіма трьома завданнями, за які виставлені бали « 2», « 1», « 2» є об`єктивними та такими, що документально підтверджені.
Середній арифметичний бал позивача становить 1,66, що відповідно до вимог чинного законодавства є негативною оцінкою результатів службової діяльності державного службовця.
На переконання суду, оцінювання позивача було проведено з дотриманням вимог чинного законодавства, а обґрунтування результатів виконання позивачем завдань містять чіткий та детальний перелік конкретних порушень нормативних актів відповідача та службової дисципліни позивачем.
Під час розгляду справи судом не встановлено обставин, які свідчили б про ознаки упередженості, дискримінації чи порушення процедури оцінювання з боку оцінювача ОСОБА_5 .
Враховуючи наведене та беручи до уваги наявність розгорнутого та конкретизованого обґрунтування виставлених балів позивачу, суд доходить висновку про необґрунтованість доводів позивача щодо протиправності здійснення оцінювання її службової діяльності.
Втім, як уже зазначалось, пунктом 39 Порядку № 640 визначено, що після проведення оціночної співбесіди безпосереднім керівником заповнюється форма щодо результатів виконання завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В», за відповідний рік згідно з додатком 8 у частині виставлення балів, визначення оцінки та їх обґрунтування, а також визначення потреб у професійному навчанні. Безпосередній керівник спільно з керівником самостійного структурного підрозділу (у разі наявності) виставляє державному службовцю негативну, позитивну або відмінну оцінку (крім випадків, коли жодне із завдань не підлягає оцінюванню) з її обґрунтуванням на основі розрахунку середнього бала за виконання кожного визначеного завдання (з урахуванням досягнення ключових показників) за критеріями визначення балів згідно з додатком 4.
Пунктом 40 Порядку № 650 визначено, що безпосередній керівник передає службі управління персоналом оформлену в установленому порядку форму щодо результатів виконання завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В», за відповідний рік згідно з додатком 8 для зберігання в особовій справі такого державного службовця.
Як установлено судом під час нового розгляду справи, позивач, будучи обізнана з затвердженим графіком проведення оціночних співбесід, зокрема начальників відділів у складі самостійного структурного підрозділу – з 09.11.2020 по 17.11.2020, відповідно до наказу від 22.10.2020 Секретаря Рахункової палати - керівника апарату № 287-к «Про визначення результатів виконання завдань державними службовцями, які займають посади державної служби категорії «Б» або «В» у 2020 році», не скористалась після виходу з відпустки (дата закінчення відпустки - 21.11.2020) наданим їй пунктом 13 частини першої статті 7 Закону України «Про державну службу» правом на безперешкодне ознайомлення з документами про проходження нею державної служби.
Відповідно до пункту 40^-1 Порядку № 640, служба управління персоналом узагальнює результати виконання завдань державними службовцями.
Якщо за підсумками визначення результатів виконання завдань державному службовцю виставлена негативна оцінка, служба управління персоналом інформує про це суб`єкта призначення та передає йому матеріали оцінювання такого державного службовця (завдання і ключові показники, звіт щодо виконання поставлених завдань і ключових показників (у разі подання), заповнену форму щодо результатів виконання завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В», за відповідний рік згідно з додатком 8, зауваження державного службовця щодо оцінювання результатів його службової діяльності (у разі подання).
Для встановлення обґрунтованості виставлення державному службовцю негативної оцінки суб`єкт призначення вивчає матеріали оцінювання і в разі необхідності заслуховує пояснення відповідного державного службовця та/або його безпосереднього керівника.
У разі необґрунтованості негативної оцінки, виставленої державному службовцю, суб`єкт призначення зазначає своє обґрунтування у формі згідно з додатком 8 та не затверджує висновок з такою оцінкою. У такому разі процедура оцінювання результатів службової діяльності відповідного державного службовця припиняється.
Пунктом 41 Порядку № 640 визначено, що висновок щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, які займають посади державної служби категорій «Б» і «В», в якому виставляється негативна, позитивна або відмінна оцінка, за формою згідно з додатком 5 затверджується наказом (розпорядженням) суб`єкта призначення.
Як установлено судом, наказом Секретаря Рахункової палати – керівника апарату № 322-к від 11.12.2020 затверджено висновок щодо результатів оцінювання службової діяльності державних службовців Рахункової палати, які займають посади державної служби категорії «Б» або «В» у 2020 році, яким позивачу затверджена негативна оцінка.
Частиною четвертою статті 44 Закону № 889-VІІІ визначено, що державного службовця ознайомлюють з результатами оцінювання його службової діяльності під підпис протягом трьох календарних днів після проведення оцінювання.
Висновок щодо результатів оцінювання службової діяльності затверджується наказом (розпорядженням) суб`єкта призначення.
У пункті 16 Порядку № 640 визначено, що висновок затверджується наказом (розпорядженням) суб`єкта призначення у грудні звітного року.
Служба управління персоналом державного органу, в якому працює державний службовець, ознайомлює відповідного державного службовця із затвердженим висновком у порядку, визначеному Законом України «Про державну службу».
Із матеріалів справи слідує, що 11.12.2020 названий наказ надіслано на електронну адресу корпоративної пошти Рахункової палати позивача.
При цьому, частиною першою статті 9^-1 Закону № 889-VІІІ визначено, що доведення інформації або документів до відома державного службовця відповідно до вимог цього Закону здійснюється шляхом її вручення або надсилання поштою, в тому числі з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку. У разі доведення інформації або документів шляхом використання інших засобів телекомунікаційного зв`язку такий спосіб фіксується протоколом у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Частиною сьомою статті 44 Закону № 889-VІІІ передбачено, що висновок, що містить негативну оцінку за результатами оцінювання службової діяльності, може бути оскаржений державним службовцем у порядку, визначеному статтею 11 цього Закону.
Втім, статтею 11 Закону № 889-VІІІ визначено, що у разі порушення наданих цим Законом прав або виникнення перешкод у реалізації таких прав державний службовець у місячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про це, може подати керівнику державної служби скаргу із зазначенням фактів порушення його прав або перешкод у їх реалізації.
У скарзі державний службовець може вимагати від керівника державної служби утворення комісії для перевірки викладених у скарзі фактів.
Керівник державної служби зобов`язаний не пізніше 20 календарних днів з дня отримання скарги надати державному службовцю обґрунтовану письмову відповідь (рішення).
У разі неотримання в установлений частиною третьою цієї статті строк обґрунтованої відповіді на скаргу або незгоди з відповіддю керівника державної служби державний службовець може звернутися із відповідною скаргою до суду.
Одержання висновку, затвердженого наказом від 11.12.2020 № 322-к позивачем підтверджується її скаргою на адресу Секретаря Рахункової палати-керівника апарату від 13.12.2020, що учасниками справи не заперечується.
При цьому питання належного чи не належного розгляду скарги позивача від 13.12.2020, не є предметом розгляду цієї справи.
Оцінюючи доводи позивача про те, що відповідно до довідки від 21.05.2021 № 2/21 Національного агентства України з питань державної служби за результатами здійснення заходів контролю за додержанням визначених Законом України «Про державну службу» умов реалізації громадянами права на державну службу у Рахунковій палаті виявлені численні порушення, які були допущені в Рахунковій палаті, у тому числі, під час здійснення оцінювання результатів службової діяльності позивача, суд зазначає таке.
Відповідно до пункту 1 розділу III Порядку здійснення Національним агентством України з питань державної служби, його територіальними органами контролю за додержанням визначених Законом умов реалізації громадянами права на державну службу, затвердженого наказом Національного агентства України з питань державної служби 10.09.2020 № 168-20 (далі - Порядок № 168-20), за результатами заходів контролю Національне агентство України з питань державної служби, його територіальний орган, у строк, що не перевищує двадцяти календарних днів після закінчення заходів контролю, складає довідку у двох примірниках.
Як убачається з матеріалів справи, із 10.03.2021 до 23.04.2021 Національним агентством України з питань державної служби (далі – НАДС) здійснено заходи контролю за додержанням визначених законом умов реалізації громадянами права на державну службу у Рахунковій палаті за період роботи з 01.01.2020 по 31.12.2020 (включно). За результатами зазначених заходів контролю НАДС складено довідку від 21.05.2021 № 2/21 (далі – Довідка).
Суд констатує, що довідки, які складаються НАДС за результатами контрольних заходів, не є імперативно-зобов`язальними для об`єкта заходів контролю, не мають характеру примусу, а містять саме рекомендації (пропозиції).
Суд зазначає, що Законом України від 19.09.2019 № 117-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо перезавантаження влади» внесено зміни до Закону України «Про державну службу», зокрема виключено положення, що надавали НАДС повноваження проводити у державних органах перевірки стану дотримання вимог цього Закону та направляти державним органам та їх посадовим особам вимоги про скасування рішень таких органів з питань державної служби, які суперечать законодавству в частині реалізації громадянами права на державну службу (пункти 10 та 14 частини третьої статті 13 Закону № 889-VІІІ).
Так, постановою Кабінету Міністрів України від 27.11.2019 № 974 «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України» внесено відповідні зміни до Положення про Національне агентство України з питань державної служби, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 500.
Встановлено, що до 29.11.2019 був чинним Порядок проведення Національним агентством України з питань державної служби та його територіальними органами перевірок стану дотримання державними органами вимог Закону та інших нормативно-правових актів у сфері державної служби, затверджений наказом НАДС від 26.09.2016 № 193. Цей документ регламентував процедуру проведення НАДС перевірок, у тому числі право посадових осіб об`єкта перевірки надавати членам робочої групи заяви, зауваження, пояснення щодо предмета перевірки, а також оскаржувати дії членів робочої групи, що здійснюють (здійснювали) перевірку, керівнику суб`єкта перевірки або до суду. Крім того, передбачалась можливість підписання складених за результатами перевірок довідок керівником об`єкта перевірки або особою, яка виконує його обов`язки, із зауваженнями.
Втім, відповідно до пункту 5 розділу III Порядку № 168-20, керівник об`єкта заходів контролю або особа, яка виконує його обов`язки, у термін, що не перевищує п`яти робочих днів з дня надходження довідки, повідомляє НАДС, його територіальний орган про вжиті заходи щодо зазначених у довідці пропозицій (рекомендацій). При цьому положення щодо можливості оскарження довідки чи підписання її із зауваженнями Порядком № 168-20 не передбачені.
Судом установлено, що листом від 03.06.2021 № 15-1245 Рахункова палата повідомила НАДС про вжиті заходи щодо зазначених у Довідці пропозицій (рекомендацій), у тому числі у зв`язку з пропозиціями НАДС, пов`язаними зі здійсненням оцінювання службової діяльності державних службовців Рахункової палати.
За результатами розгляду названого листа НАДС надало Рахунковій палаті відповідь (лист від 30.06.2021 № 4446/21-21), в якій висловило згоду з окремими поясненнями щодо вжитих Рахунковою палатою заходів.
Позивач звертала увагу на позиції НАДС, викладеній у Довідці, щодо невідповідності виставлених їй балів установленим у додатку 4 до Порядку № 640 критеріям.
Відповідно до листа відповідача від 03.06.2021 № 15-1245, згідно із частиною другою статті 44 Закону № 889-VІІІ оцінювання результатів службової діяльності проводиться на підставі показників результативності, ефективності та якості, визначених із урахуванням посадових обов`язків державного службовця, а також дотримання ним правил етичної поведінки та вимог законодавства у сфері запобігання корупції, виконання індивідуальної програми професійного розвитку, а також показників, визначених у контракті про проходження державної служби (у разі укладення). При цьому Критерії не забезпечують у повному обсязі чіткого та єдиного підходу до реалізації зазначеної норми Закону у випадках, коли завдання були формально виконані, однак якість отриманого результату, процес досягнення мали негативний відгук з боку співвиконавців, керівництва, а також у випадку порушення правил етичної поведінки.
НАДС у листі від 30.06.2021 № 4446/21-21 зазначило, що «слід погодитися з тим, що за змістом частини другої статті 44 Закону оцінювання результатів службової діяльності проводиться не лише на підставі показників результативності ефективності та якості, визначених з урахуванням посадових обов`язків державного службовця, а і також на підставі інших показників, у тому числі - дотримання ним правил етичної поведінки та вимог законодавства у сфері запобігання корупції».
НАДС зауважило, що критерії «не є повною мірою досконалим та універсальним інструментом оцінювання результатів службової діяльності державного службовця в цілому».
Судом установлено, що відповідачем у висновку обґрунтовано відповідність виставлених позивачу балів критеріям, передбаченим у додатку 4 до Порядку № 640.
Із наведеного слідує, що при оцінюванні позивача враховано не лише критерії, а й інші показники, визначені безпосередньо Законом № 889-VІІІ, у тому числі - дотримання нею правил етичної поведінки та вимог законодавства у сфері запобігання корупції.
Із урахуванням наведеного, зазначена у Довідці інформація не спростовує висновків щодо правомірності здійснення оцінювання результатів службової діяльності позивача та, відповідно, про відсутність підстав для скасування затвердженого наказом відповідача від 11.12.2020 № 322-к висновку щодо позивача.
Щодо позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування наказу відповідача від 14.12.2020 № 327-к, яким позивача звільнено з 15.12.2020 з посади начальника відділу аудиту у сфері антимонопольної діяльності департаменту контролю у сфері юстиції та запобігання корупції у зв`язку з отриманням негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності відповідно до пункту 3 частини першої статті 87 Закону № 889-VІІІ, суд зазначає таке.
Відповідно до частини шостої статті 44 Закону № 889-VІІІ у разі отримання державним службовцем негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності такий державний службовець звільняється із служби відповідно до пункту 3 частини першої статті 87 Закону № 889-VІІІ та з ним розривається контракт про проходження державної служби (у разі укладення).
Натомість, пункт 3 частини першої статті 87 Закону № 889-VІІІ відносить до підстав для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення отримання державним службовцем негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності.
Частиною третьою статті 87 Закону № 889-VІІІ у редакції, чинній станом на час винесення наказу від 14.12.2020 № 328-к, встановлено, що суб`єкт призначення приймає рішення про припинення державної служби з підстав, передбачених пунктами 2 і 3 частини першої цієї статті, у п`ятиденний строк з дня настання або встановлення відповідного факту.
Названа норма Закону № 889-VІІІ є імперативної та не підлягає розширеному тлумаченню.
За нормами пункту 16.2 Регламенту Рахункової палати, Секретар Рахункової палати - керівник апарату звільняє з посад посадових осіб апарату Рахункової палати в порядку, передбаченому законодавством України.
У позовній заяві позивач стверджувала про необхідність погодження її звільнення з членом Рахункової палати. При цьому позивач також посилалась на «Перелік функцій апарату Рахункової палати», пунктом 1.16 якого передбачено функцію в межах завдання 1 «Керівництво апаратом Рахункової палати»: призначення на посади та звільнення з посад посадових осіб апарату Рахункової палати, накладення дисциплінарних стягнень, застосування заохочення до посадових осіб Рахункової палати, у департаментах за пропозицією члена Рахункової палати.
У той же час, пунктом 7.3.4 Регламенту Рахункової палати передбачено, що до повноважень члена Рахункової палати віднесено надання пропозицій щодо преміювання працівників департаментів, до повноважень яких належить здійснення заходів державного зовнішнього фінансового контролю (аудиту), та щодо притягнення їх до відповідальності.
При цьому, судом не встановлено, а учасниками справи не наведено положень, якими вимагалося б погодження Секретарем Рахункової палати - керівником апарату із членом Рахункової палати питання звільнення працівників департаментів, до повноважень яких належить здійснення заходів державного зовнішнього фінансового контролю (аудиту) (у тому числі позивача). 
Із урахуванням викладеного, член Рахункової палати винятково наділений правом надання пропозицій щодо преміювання та притягнення до відповідальності працівників відповідних департаментів.
Частиною першою статті 3 Закону № 889-VІІІ передбачено, що цей Закон регулює відносини, що виникають у зв`язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, визначає правовий статус державного службовця.
Пунктом 7 частини другої статті 3 Закону № 889-VІІІ визначено, що дія цього Закону поширюється на державних службовців державних органів, особливості проходження державної служби в яких визначені статтею 91 цього Закону.
За приписами частини першої статті 91 Закону № 889-VІІІ, дія цієї статті поширюється на керівників центральних органів виконавчої влади, які не є членами Кабінету Міністрів України, та їх заступників, керівників апаратів (секретаріатів), допоміжних органів, утворених Президентом України, Представництва Президента України в Автономній Республіці Крим, Антимонопольного комітету України, Державного комітету телебачення і радіомовлення України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, Фонду державного майна України, Конституційного Суду України, Верховного Суду, вищих спеціалізованих судів, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Національного агентства з питань запобігання корупції, Національного антикорупційного бюро України, Ради національної безпеки і оборони України, Рахункової палати, а також державних колегіальних органів, посади голів та членів яких не належать до посад державної служби.
За правилами частини другої статті 91 Закону № 889-VІІІ керівники апаратів (секретаріатів) державних органів, зазначених у частині першій цієї статті, крім Керівника Секретаріату Конституційного Суду України, призначаються на посаду в порядку, визначеному законом, а керівники апаратів (секретаріатів) судів, органів та установ системи правосуддя - з особливостями, передбаченими законодавством про судоустрій і статус суддів.
Оскільки позивач не обіймала жодної з посад, визначених у частинах першій та другій статті 91 Закону № 889-VІІІ, до неї застосовуються саме норми цього Закону.
Крім того, частиною першою статті 5 Закону № 889-VІІІ визначено, що правове регулювання державної служби здійснюється Конституцією України, цим та іншими законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, постановами Верховної Ради України, указами Президента України, актами Кабінету Міністрів України та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби.
За змістом частини другої статті 5 Закону № 889-VІІІ відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом.
Судом установлено, що Законом України «Про Рахункову палату» іншого по відношенню до позивача, зокрема погодження члена Рахункової палати на звільнення, не передбачено.
Отже, оскаржуваний наказ, яким було звільнено позивача за наслідками оцінювання результатів її службової діяльності, прийнято відповідно до чинного на момент його прийняття законодавства, що свідчить про безпідставність позовних вимог у названій частині.
З`ясовано, що про винесення наказу позивачу надіслано повідомлення від 15.12.2020 № 15/550 та складено акт про відмову від ознайомлення з наказом про звільнення та отримання трудової книжки від 15.12.2020, у якому також зазначено про пропозицію позивачу засобами телекомунаційного зв`язку та за допомогою електронної пошти прибути з 10 год. 00 хв. до 16 год. 00 хв. до управління по роботі з персоналом для, зокрема ознайомлення з наказом та отримання трудової книжки, проте позивач не з`явилась.
Відповідно до частини першої статті 47 Кодексу законів про працю України роботодавець зобов`язаний в день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, провести з ним розрахунок у строки, зазначені у статті 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника.
Суд звертає увагу, що обов`язок власника або уповноваженого ним органу видати працівнику копію наказу про звільнення з роботи кореспондується з поведінкою працівника, яка має бути направлена на отримання такого наказу та трудової книжки, чого позивачем вчинено не було, про що свідчить відсутність у матеріалах справи доказів зворотного.
У частині посилань позивача на винесення наказу про її звільнення в умовах конфлікту інтересів із грубим порушенням законодавства про запобігання корупції, суд виходив із такого.
Правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень передбачені нормами Закону України «Про запобігання корупції».
За визначенням у статті 1 Закону України «Про запобігання корупції», потенційний конфлікт інтересів - наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень; приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях; реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.
За правилами пункту 2 частини першої статті 28 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно.
Частиною третьою статті 28 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що Національне агентство у випадку одержання від особи повідомлення про наявність у неї реального, потенційного конфлікту інтересів упродовж семи робочих днів роз`яснює такій особі порядок її дій щодо врегулювання конфлікту інтересів.
Частиною п`ятою статті 28 Закону України «Про запобігання корупції» встановлено, що у разі існування в особи сумнівів щодо наявності в неї конфлікту інтересів вона має право звернутися за роз`ясненням до Національного агентства. У разі якщо особа не отримала підтвердження про відсутність конфлікту інтересів, вона діє відповідно до вимог, передбачених у цьому розділі Закону.
Суд зазначає про відсутність у матеріалах справи належних і допустимих доказів на підтвердження потенційного, приватного чи реального конфлікту інтересів між позивачем та ОСОБА_5 чи Секретарем Рахункової палати - керівником апарату Ходаковським В.В., а додані колективні звернення на адресу керівників державних органів та інші звернення позивача, не є такими доказами у розумінні Закону України «Про запобігання корупції».
Підсумовуючи викладене, із урахуванням встановлених судом під час нового розгляду справи обставин, суд визнає помилковими доводи позивача про те, що оцінювання якості її роботи мав здійснювати виключно член Рахункової палати Дідик А.М. як особа, відповідальна за проведення контрольних заходів, а також твердження про відсутність зауважень з його боку, оскільки норми Закону № 889-VІІІ та Порядку № 640, що регламентують процедуру оцінювання результатів службової діяльності позивача, є чіткими та не підлягають розширеному тлумаченню.
Так, за приписами пункту 4 Порядку № 640, учасниками оцінювання, зокрема є: державний службовець; безпосередній керівник державного службовця, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В»; керівник самостійного структурного підрозділу (у разі наявності), в якому працює державний службовець, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В».
Судом установлено, що позивач обіймала посаду, яка відноситься до категорій «Б» або «В» державної служби в структурі Рахункової палати. На момент проведення оцінювання, посаду заступника директора – начальника Відділу аудиту у сфері юстиції та запобігання корупції, а також виконувача обов`язків диктора Департаменту контролю у сфері юстиції та запобігання корупції обіймав ОСОБА_5 .
Таким чином, у розумінні вимог Закону № 889-VІІІ та Порядку № 640, саме ОСОБА_5 був безпосереднім керівником позивача, та керівником самостійного структурного підрозділу, а саме – названого Департаменту.
Із урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що здійснення оцінювання службової діяльності позивача, проведення з нею оціночної співбесіди та виставлення балів входило до кола повноважень та обов`язків ОСОБА_5 , у зв`язку із чим суд відхиляє доводи позивача про те, що її оцінювання мав проводити член Рахункової палати Дідик А.М., оскільки за приписами Закону України «Про Рахункову палату», члени Рахункової палати, Секретар Рахункової палати, його заступник, державні аудитори і радники членів Рахункової палати є посадовими особами, на яких не поширюється дія Закону України «Про державну службу», а інші посадові особи апарату Рахункової палати є державними службовцями та гарантії їх діяльності визначаються Законом України «Про державну службу». Також, члени Рахункової палати не є безпосередніми керівниками в розумінні вимог Закону № 889-VІІІ для працівників структури Департаментів, які є державними службовцями.
Оскільки член Рахункової палати не наділений повноваженнями учасника процедури оцінювання службової діяльності посадових осіб категорій «Б» і «В», а тому наявність або відсутність будь-яких зауважень з боку члена Рахункової палати Дідика А.М. до роботи позивача не має юридичного значення для перевірки законності висновку щодо результатів оцінювання службової діяльності державних службовців апарату Рахункової палати, які займають посади державної служби категорії «Б» або «В».
На переконання суду, правомірність висновку щодо результатів оцінювання службової діяльності державних службовців визначається виключно дотриманням процедури, передбаченої Порядком № 640. Оскільки оцінювання проведено уповноваженою особою Щасним Е.В., яким на підставі протоколів засідань, зауважень, наказів про застосування дисциплінарних стягнень проаналізовано діяльність державного службовця позивача, судом не встановлено порушення процедури оцінювання результатів службової діяльності позивача.
Також суд відхиляє доводи позивача про порушення процедури оцінювання результатів її службової діяльності через невиконання ОСОБА_5 доручення члена Рахункової палати Дідика А.М. від 30.10.2020 № 08-33/АМД-67, оскільки невиконання такого доручення не впливає на порядок оцінювання державних службовців та не змінює його.
Із урахуванням того, що позовні вимоги про поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу й моральної шкоди є похідними, підстави для задоволення цих вимог відсутні.
VII. Висновок суду
Згідно із частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Частиною першою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до частини другої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (частини перша та друга статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України).
Частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, про відсутність підстав для задоволення позову.
VIІI. Розподіл судових витрат
Оскільки у задоволенні позову відмовлено і відповідачем не надано доказів понесення судових витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, судові витрати присудженню не підлягають. 
Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 
в и р і ш и в:
У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Леонтович А.М.

Дата виготовлення і підписання повного тексту рішення - 30 липня 2026 р.