ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2026 року | м. Львів | Справа № 465/697/26 пров. № А/857/22666/26

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого-судді Курильця А.Р., 
суддів Кузьмича С.М., Мікули О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 16 лютого 2026 року про передачу на розгляд іншого адміністративного суду справи № 465/697/26 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-

суддя в 1-й інстанції - Мартьянова С.М.,
час ухвалення рішення - 16 лютого 2026 року,
місце ухвалення рішення - м. Львів,
дата складання повного тексту рішення - не зазначено,

в с т а н о в и в:

У січні 2026 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся в суд з адміністративним позовом до Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного, в якому просив:
визнати протиправними дії Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_2 середньої заробітної плати за період з 19 липня 2022 року по 20 жовтня 2025 року та скасувати наказ начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного №204 (пункт 36), яким з 19 липня 2022 року ОСОБА_3 припинено виплату середньої заробітної плати.
стягнути з Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного з рахунку НАСВ за програмою КПК 2101020 загальний фонд КЕКВ 2111 заробітна плата на користь ОСОБА_4 середню заробітну плату за період з 19.07.2022 року по 20.10.2025 року у розмірі 443457, 55 гривень (чотириста сорок три тисячі чотириста п`ятдесят сім гривень 55 копійок).
Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 16 лютого року позовну заяву ОСОБА_1 до Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії – передано на розгляд Львівському окружному адміністративному суду. 
Не погоджуючись з такою ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосуванням норм матеріального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення та передати справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що з підсудністю не помилився, оскільки звернувся з вимогами стягнути заробітну плату цивільного працівника НАСВ. Вказує апелянт, що працював у Науковому центрі Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного, виконуючи обов`язки наукового працівника, публічної служби не проходив. Відтак вважає, що заявлений спір підсудний Франківському районному суду м. Львова.
Колегія суддів вважає можливим розглянути дану справу в порядку письмового провадження відповідно до ч. 2 ст. 312, п. 6 ч. 1 ст. 294 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.
Згідно з частиною першою статті 3 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
За приписами пункту 2 частини першої статті 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.
За визначеннями п.1, 2 ч.1 ст.4 КАС України, адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір. Публічно-правовий спір - спір, у якому:
хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або
хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або
хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи;
Підсудність адміністративних спорів (справ) є правовим інститутом, що містить адміністративно-процесуальні норми, які розмежовують компетенцію щодо розгляду і вирішення адміністративних справ між окремими інституціями судової системи і між адміністративними судами одного інституційного рівня. 
Визначення компетентного суду для розгляду адміністративної справи провадиться, серед іншого, залежно від предмета публічно-правового спору або його суб`єктного складу, територіальних меж юрисдикції певного суду, функцій при розгляді справи, які виконує певний суд судової системи.
Як предмет підсудностi розумiють сукупність правил, що визначають, чи розмежовують компетенції судів із розгляду адміністративних справ по першій інстанції залежно від предмета публічно-правового спору або його суб`єктного складу. 
Правила підсудності у своїй сукупності певним чином встановлюють алгоритм обрання компетентного адміністративного суду для розгляду і вирішення конкретної справи. Правильне визначення компетентного суду для розгляду і вирішення адміністративної справи має значення для ухвалення законного і обґрунтованого судового рішення в адміністративній справі.
Процесуальний закон встановлює три різновиди підсудності адміністративних справ: предметну або родову; територіальну або просторову, інстанційну або функціональну.
Відповідно до приписів частини першої статті 20 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні:
адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності;
адміністративні справи, пов`язані з виборчим процесом чи процесом референдуму, щодо:
оскарження рішень, дій чи бездіяльності дільничних виборчих комісій, дільничних комісій з референдуму, членів цих комісій;
уточнення списку виборців;
оскарження дій чи бездіяльності суб`єктів у сфері медіа, підприємств, установ, організацій, їх посадових та службових осіб, творчих працівників суб`єктів у сфері медіа, що порушують законодавство про вибори та референдум;
оскарження дій чи бездіяльності кандидата у депутати сільської, селищної ради, кандидатів на посаду сільського, селищного голови, їх довірених осіб;
адміністративні справи, пов`язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України, щодо:
примусового повернення в країну походження або третю країну іноземців та осіб без громадянства;
примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України;
затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України;
продовження строку затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України;
затримання іноземців або осіб без громадянства до вирішення питання про визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового захисту в Україні, або особами без громадянства;
затримання іноземців або осіб без громадянства з метою забезпечення їх передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;
адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті;
адміністративні справи щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років";
адміністративні справи за позовними заявами територіального центру комплектування та соціальної підтримки з приводу тимчасового обмеження громадян України у праві керування транспортним засобом під час мобілізації.
Водночас окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частинами першою та третьою статті 20 КАС України.
Як встановлено судом, ОСОБА_1 звернувся до Франківського районного суду м. Львова з адміністративним позовом про стягнення з Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного заробітної плати на користь ОСОБА_4 середню заробітну плату за період з 19.07.2022 року по 20.10.2025 року.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що адміністративна справа №465/697/26 не підсудний Франківському районному суду м. Львова, оскільки такий спір не виник з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, не пов`язаний з виборчим процесом чи процесом референдуму, не пов`язаний з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України, не виник з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, не стосується оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років", або з приводу тимчасового обмеження громадян України у праві керування транспортним засобом під час мобілізації.
Апеляційний суд звертає увагу скаржника, що позивач звернувся до місцевого суду з адміністративним позовом, відтак така позовна заява підлягає розгляду та вирішенню в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.
Разом з цим, в контексті доводів апелянта про цивільний характер правовідносин, колегія суддів наголошує, що питання щодо юрисдикції заявленого спору повинен вирішувати належний суд. Водночас апеляційний суд на цій стадії судового розгляду справи, не уповноважений визначити юрисдикцію заявленого спору, оскільки таке виходить за межі предмету апеляційного перегляду.
З огляду на наведене, питання щодо подальшого розгляду адміністративної справи (зокрема чи підлягає справа вирішенню в порядку адміністративного судочинства) належить окружному адміністративному суду, в цьому випадку - Львівському окружному адміністративному суду.
Решта доводів та заперечень учасників справи, висновків суду не спростовують. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відображено принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються і підстав для його скасування немає.
Враховуючи наведене вище, апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст.ст.308,315,316,321,322,325,328,329 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 16 лютого 2026 року про передачу на розгляд іншого адміністративного суду справи № 465/697/26 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає. 

Головуючий суддя | | А. Р. Курилець
судді | | С. М. Кузьмич
| | О. І. Мікула
Повне судове рішення складено 04 вересня 2026 року.