ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2026 року 
м. Київ
справа № 200/8295/24
провадження № К/990/40681/25 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Смоковича М. І.,
суддів: Мацедонської В. Е., Радишевської О. Р.
розглянув у порядку письмового провадження у суді касаційної інстанції адміністративну справу 
за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, стягнення коштів, провадження по якій відкрито
за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 02 жовтня 2025 року, прийнятої у складі колегії суддів: головуючого судді - Сіваченка І. В., суддів: Блохіна А. А., Компанієць І. Д.
І. Суть спору
1. У листопаді 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просила:
1.1. визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , яка полягала у нездійсненні нарахування та виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період проходження військової служби з 01 березня 2018 року по 31 грудня 2022 року (включно), із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - березень 2018 року, з урахуванням абзаців 4 - 6 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078;
1.2. зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію - різницю відповідно до абзаців 3, 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 (далі - Порядок № 1078), у сумі 4463,15 гривень щомісячно за період з 01 березня .2018 року по 31 грудня 2022 року включно у загальному розмірі 258 862, 70 гривень з відрахуванням військового збору і податку на доходи фізичних осіб з компенсацією сум податку на доходи фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44 (далі - Порядок № 44);
1.3. визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 , які полягли у визначенні ОСОБА_1 розміру грошової допомоги на оздоровлення в 2018 - 2022 роках, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань в 2018 - 2022 роках, виходячи з місячного грошового забезпечення, у складі якого не враховано індексацію;
1.4. зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 перерахунок грошової допомоги на оздоровлення, виплаченої в 2018 - 2022 роках, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, виплаченої в 2018 - 2022 роках, з урахуванням індексації у складі місячного грошового забезпечення, з якого визначається розмір таких допомог, та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум;
1.5. визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 у період з 29 січня 2020 року по 19 травня 2023 року (включно) грошового забезпечення, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлено законом на 01 січня 2018 року, на відповідні тарифні коефіцієнти, тобто без врахуванням положень пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - Постанова № 704), в редакції чинній з 29 січня 2020 року;
1.6. зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 перерахунок грошового забезпечення (щомісячні основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові види грошового забезпечення, одноразові додаткові види грошового забезпечення) за період з 29 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року (включно), визначивши його розмір, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» станом на 01 січня 2020 року на відповідні тарифні коефіцієнти згідно з Постановою № 704 та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум;
1.7. зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 перерахунок грошового забезпечення (щомісячні основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові види грошового забезпечення, одноразові додаткові види грошового забезпечення) за період з 01 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року (включно), визначивши його розмір, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» станом на 01 січня 2021 року на відповідні тарифні коефіцієнти згідно з Постановою № 704 та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум;
1.8. зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 перерахунок грошового забезпечення (щомісячні основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові види грошового забезпечення, одноразові додаткові види грошового забезпечення) за період з 01 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року (включно), визначивши його розмір, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01 січня 2022 року на відповідні тарифні коефіцієнти згідно з Постановою № 704 та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум;
1.9. зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 перерахунок грошового забезпечення (щомісячні основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові види грошового забезпечення, одноразові додаткові види грошового забезпечення) за період з 01 січня 2023 року по 19 травня 2023 року (включно), визначивши його розмір, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01 січня 2023 року на відповідні тарифні коефіцієнти згідно з Постановою № 704 та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум. 
2. На обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що вона проходила службу у Військовій частині НОМЕР_1 у період з 05 лютого 2015 року по 03 липня 2023 року та отримувала відповідне грошове забезпечення.
Однак за час проходження військової служби нарахування грошового забезпечення відповідачем здійснювалося не в повному обсязі, зокрема, індексація грошового забезпечення.
Позивач стверджує, що за час проходження військової служби нарахування грошового забезпечення відповідачем здійснювалося не в повному обсязі, а саме у період з 01 березня 2018 року по 31 грудня 2022 року (включно) їй не нараховувалася та не виплачувалася індексація грошового забезпечення відповідно до абзаців 3, 4, 6 пункту 5 Порядку № 1078.
На думку позивача, відповідач помилково обчислював розміри посадового окладу та окладу за військовим званням, застосовуючи прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом на 01 січня 2018 року, замість прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що встановлений законом на 01 січня відповідного календарного року та є вищим.
Вважаючи такі дії відповідача неправомірними, ОСОБА_1 звернулась до суду з цим позовом.
ІІ. Установлені судами фактичні обставини справи
3. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , є громадянкою України відповідно до паспорту № НОМЕР_2 .
Позивач є особою з інвалідністю 2 групи та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - осіб з інвалідністю внаслідок війни, що підтверджується посвідченням серія НОМЕР_3 від 22 червня 2023 року, яке дійсне до 01 червня 2025 року.
4. Наказом командира Військової частини польова пошта НОМЕР_4 (по стройовій частині) від 05 лютого 2015 року № 26 відповідно до пунктів 19 і 20 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та на підставі пунктів 18 і 42 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, солдата військової служби за контрактом ОСОБА_2 , призначеного наказом командира Військової частини польова пошта НОМЕР_4 (по особовому складу) від 05 лютого 2015 року № 17-ПМ на посаду діловода стройової частини, який прибув із ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 , зараховано до списків особового складу частини та всі види забезпечення з 05 лютого 2015 року, на продовольче забезпечення з 06 лютого 2015 року.
Вважати такою, що справи та посаду діловода стройової частини прийняла 05 лютого 2015 року. Встановлено максимальний посадовий оклад за посадою 605,00 грн, ВОС - 901074Д. Наказано виплачувати на підставі наказу Міністра оборони України від 11 червня 2008 року № 260 надбавку за виконання особливо важливих завдань в розмірі 50 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років з 05 лютого 2015 року.
5. 14 лютого 2017 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 зареєстровано шлюб (прізвище після державної реєстрації шлюбу - ОСОБА_5 ), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_5 , виданого 14 лютого 2017 року Краматорським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області.
30 травня 2019 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 розірвано шлюб (після державної реєстрації розірвання шлюбу прізвище - ОСОБА_5 ), що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серія НОМЕР_6 , виданого Дружківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області.
6. 24 вересня 2021 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 зареєстровано шлюб (прізвище після державної реєстрації шлюбу - ОСОБА_1 ), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_7 , виданого 24 вересня 2021 року Галицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів).
7. Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 03 липня 2023 року № 189 старшого лейтенанта ОСОБА_1 , колишню начальницю стройової частини відділення персоналу штабу Військової частини НОМЕР_1 , яка перебуває в розпорядженні командувача Десантно-штурмових військ Збройних Сил України (військової служби за контрактом), призначену наказом командувача Десантно-штурмових військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 28 квітня 2023 року № 108 на посаду офіцера інформаційно-аналітичного відділу командного пункту (S-3) штабу Військової частини НОМЕР_8 , наказано вважати такою, що вибула до нового місця служби у АДРЕСА_3 . Видано речовий, грошовий та продовольчий атестати.
8. З 03 липня 2023 року виключено ОСОБА_1 зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.
Вислуга років у Збройних силах України становить: календарна - 08 років 04 місяці 28 днів, загальна з урахуванням пільгової - 18 років 03 місяці 06 днів.
9. Щорічну основну відпустку за 2021 рік передбаченої в кількості 30 діб, не використано. Щорічну основну відпустку за 2022 рік передбаченої в кількості 30 діб, не використано. Щорічну основну відпустку за 2023 рік не використано. Грошову допомогу на оздоровлення військовослужбовця згідно з наказом Міністра оборони України від 07 червня 2018 року № 260 за 2023 рік не виплачено.
Матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, відповідно до Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України від 07 червня 2018 року № 260, за 2023 рік не виплачена.
Додаткова відпустка учасникам бойових дій за 2015 рік не використана, грошова компенсація не виплачувалась.
Додаткова відпустка учасникам бойових дій за 2016 рік не використана, грошова компенсація не виплачувалась.
Додаткова відпустка учасникам бойових дій за 2017 рік не використана, грошова компенсація не виплачувалась.
Додаткова відпустка учасникам бойових дій за 2018 рік не використана, грошова компенсація не виплачувалась.
Додаткова відпустка учасникам бойових дій за 2019 рік не використана, грошова компенсація не виплачувалась.
Додаткова відпустка учасникам бойових дій за 2020 рік не використана, грошова компенсація не виплачувалась.
Додаткова відпустка учасникам бойових дій за 2021 рік не використана, грошова компенсація не виплачувалась.
Додаткова відпустка учасникам бойових дій за 2022 рік не використана, грошова компенсація не виплачувалась.
Додаткова відпустка учасникам бойових дій за 2023 рік не використана, грошова компенсація не виплачувалась.
10. Згідно з указаним наказом відповідача від 03 липня 2023 року № 189 вирішено виплатити Слпави посадовий оклад з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років з 01 листопада 2022 року по 31 січня 2023 року, з 01 червня 2023 року по 30 червня 2023 року, з 01 липня 2013 року по 03 липня 2023 року.
Службовим або постійним житлом не забезпечено, на квартирному обліку не перебуває.
У поточному році старший лейтенант ОСОБА_1 здійснила 0 (нуль) стрибків з парашутом, у 2022 році здійснила 0 (нуль) стрибків з парашутом та відповідно до наказу Міністра оборони України від 10 червня 2019 року № 307 не має права на пільгове обчислення вислуги років на пенсію на пільгових умовах - один календарний місяць служби за півтора місяці.
ІІІ. Рішення судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їхнього ухвалення
11. Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 02 квітня 2025 року позовні вимоги задоволено частково.
11.1. Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо нездійснення нарахування та виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період проходження військової служби з 01 березня 2018 року по 31 грудня 2022 року (включно), із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - березень 2018 року, з урахуванням абзаців 4-6 пункту 5 Постанови № 1078.
11.2. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію - різницю відповідно до абзаців 3, 4, 6 пункту 5 Порядку № 1078, в сумі 4463,15 гривень щомісячно за період з 01 березня 2018 року по 31 грудня 2022 року включно.
11.3. Визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 , які полягали в визначенні ОСОБА_1 розміру грошової допомоги на оздоровлення в 2018 - 2022 роках, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань в 2018 - 2022 роках, виходячи з місячного грошового забезпечення, у складі якого не врахована індексація.
11.4. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 перерахунок грошової допомоги на оздоровлення, виплаченої в 2018 - 2022 роках, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, виплаченої в 2018 - 2022 роках, з врахуванням індексації у складі місячного грошового забезпечення, з якого визначається розмір таких допомог, та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум.
11.5. Визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 30 січня 2020 року по 20 травня 2023 року із застосуванням як розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року.
11.6. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 30 січня 2020 року по 20 травня 2023 року (посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років та додаткових видів грошового забезпечення), а також грошової допомоги на оздоровлення шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» та Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до Постанови № 704, з урахуванням проведених раніше виплат.
11.7. В решті позову - відмовлено.
12. Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції виходив з того, що після набрання законної сили постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року у справі № 826/6453/18, з урахуванням приписів пункту 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 06.12.2016 № 1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (далі - Закон № 1774-VIII), у випадку підвищення прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оклади військовослужбовців повинні перераховуватись станом на 1 січня кожного календарного року. 
При цьому суд установив, що позивачу у спірний період посадовий оклад обчислювався, виходячи з розміру посадового окладу у розмірі, без множення тарифного коефіцієнту за тарифною сіткою (додаток № 1 до Постанови № 704) на прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року (пункту 4 Постанови № 704). 
Таким чином, суд дійшов висновку, що нарахування та виплата грошового забезпечення, додаткових і одноразових видів грошового забезпечення (в тому числі грошової допомоги на оздоровлення, грошової компенсації за невикористані щорічні основні та додаткові відпустки), розмір яких, в силу вимог Порядку № 260 визначається, виходячи з посадового окладу та окладу за військове звання у період з 30 січня 2020 року по 20 травня 2023 року включно мають обчислюватись із використанням для їх розрахунку розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного року.
Разом з цим суд першої інстанції зазначив, що у березні 2018 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 1762,00 грн. Відповідно до абзацу 5 пункту 4 Порядку № 1078 сума індексації за березень 2018 року розраховується як: прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 березня 2018 року помножений на величину приросту індексу споживчих цін і поділений на 100: 1 762,00 грн. х 253,30% / 100 = 4 463,15 грн. Таким чином, сума можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року становила 4463,15 гривень.
Враховуючи те, що сума підвищення доходу позивача в березні 2018 року не перевищила суму можливої індексації грошового забезпечення в березні 2018 року 4463,15 гривень, тобто розмір підвищення доходу є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року, що є підставою для нарахування і виплати позивачу індексації різниці до чергового підвищення тарифних ставок (окладів).
Отже, у період з 01 березня 2018 року по 31 грудня 2022 року включно позивач мала право на отримання індексації різниці в щомісячному розмірі 4 463,15 гривень.
За таких обставин суд першої інстанції дійшов висновку про допущення відповідачем протиправної бездіяльності щодо нарахування та виплати позивачу індексації різниці грошового забезпечення за періоди з 01 березня 2018 року по 31 грудня 2022 року включно без урахування вимог абзаців 4-6 пункту 5 Порядку № 1078.
13. Перший апеляційний адміністративний суд постановою від 02 жовтня 2025 року рішення Донецького окружного адміністративного суду від 02 квітня 2025 року змінив, унаслідок чого в його резолютивній частині
в абзацах другому та третьому дату «по 31.12.2022 року (включно)» замінити датою «по 09.03.2019 (включно)»;
в абзаці третьому слова і цифри «в сумі 4 463,15 гривень» замінити словами і цифрами «в сумі 3993,08 гривень».
В іншій частині рішення Донецького окружного адміністративного суду від 02 квітня 2025 року залишено без змін. 
14. Таке своє рішення суд апеляційної інстанції обґрунтував тим, що до складу щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належить враховувати щомісячну додаткову винагороду відповідно до Інструкції № 550. З`ясувавши розмір грошового забезпечення позивача за лютий та за березень 2018 року, суд апеляційної інстанції встановив, що грошовий дохід позивача внаслідок підвищення посадових окладів збільшився на 470,07 грн.
При цьому суд апеляційної інстанції наголосив, що сума підвищення доходу позивача в березні 2018 року становить 470,07 грн, а сума індексації в березні 2018 року складає 4463,15 грн, тобто розмір підвищення доходу є меншим за суму індексації, що склалася у березні 2018 року, що є підставою для нарахування і виплати позивачу індексації-різниці в розмірі 3993,08 грн (4463,15 грн - 470,07 грн) до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) або до дати звільнення з посади.
Крім того, станом на 01 березня 2018 року позивач обіймала посаду відповідального виконавця стройової частини відділення персоналу штабу з посадовим окладом 3080 гривень, а наказом відповідача від 10 березня 2019 року № 71 ОСОБА_1 призначено на посаду помічника начальника стройової частини відділення персоналу штабу з посадовим окладом 3440 гривень.
Отже, у березні 2018 року відбулося підвищення посадових окладів у військовослужбовців відповідно до Постанови № 704. Водночас на момент підвищення тарифних ставок в березні 2018 року позивач не проходила військову службу у відповідача за посадою помічника начальника стройової частини відділення персоналу штабу та не отримувала доходу саме за цією посадою, а отже в спірних правовідносинах неможливо розрахувати розмір підвищення доходу позивача за такою посадою в березні 2018 року (А) та дослідити перевищення розміру підвищення доходу (А) суми можливої індексації (Б), оскільки розмір підвищення доходу позивача в березні 2018 року має обчислюватись, виходячи з суми його грошового забезпечення (включно зі всіма складовими грошового забезпечення, які не мають разового характеру), яке в лютому та березні 2018 року їй не нараховувалось і не виплачувалось.
Апеляційний суд звернув увагу, що відповідно до Порядку № 1078 індексація-різниця обчислюється за однією і тією самою посадою у зв`язку з підвищенням посадового окладу саме за такою посадою. У випадку звільнення з цієї посади обрахувати індексацію-різницю за новою посадою за формулою (алгоритмом), визначеним Порядком № 1078 неможливо.
Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції зазначив, що застосування положень абзаців 4 - 6 п. 5 Порядку № 1078 можливе тільки у разі якщо підвищення тарифних ставок (посадових окладів) відбулось під час проходження служби військовослужбовцем за тією самою посадою, якщо розмір підвищення його доходу дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у місяці підвищення доходу. 
Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку, що позовні вимоги можуть бути задоволені лише по 09 березня 2019 року, а після цього відсутні підстави для нарахування індексації-різниці, обчислену за посадою відповідального виконавця стройової частини відділення персоналу штабу, до грошового забезпечення за іншою посадою. 
IV. Провадження в суді касаційної інстанції 
15. Позивач подав касаційну скаргу на постанову суду апеляційної інстанції з підстав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), в якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову апеляційного суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.
16. Так, автор скарги зауважує на тому, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному рішенні не врахував висновків щодо застосування абзаців 3, 4, 6 пункту 5 Порядку № 1078, викладених у постановах Верховного Суду від 23 березня 2023 року у справі № 400/3826/21, від 29 березня 2023 року у справі № 380/5493/21, від 10 квітня 2024 року у справі № 200/564/23, від 21 березня 2025 року у справі № 460/21394/23, від 18 квітня 2025 року у справі № 260/1955/24, від 23 квітня 2025 року у справі № 260/131/24, від 25 квітня 2025 року у справі № 500/48/24, від 30 квітня 2025 року у справі № 580/9085/24 у подібних правовідносинах.
17. Верховний Суд ухвалою від 27 жовтня 2025 року відкрив касаційне провадження за скаргою ОСОБА_1 на постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 02 жовтня 2025 року з підстави, передбаченої пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України.
V. Релевантні джерела права й акти їхнього застосування
18. Приписами частини першої статті 341 КАС України визначено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
19. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
20. Частинами першою-третьою статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII) передбачено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.
До складу грошового забезпечення входять:
посадовий оклад, оклад за військовим званням;
щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);
одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
21. Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03 липня 1991 року № 1282-ХІІ (далі - Закон № 1282-ХІІ).
22. Положеннями статті 1 Закону № 1282-ХІІ визначено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
23. Згідно зі статтею 2 Закону № 1282-ХІІ індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).
24. Статтею 4 Закону № 1282-ХІІ визначено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.
Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.
Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.
Підвищення грошових доходів населення, у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.
У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
25. Відповідно до пункту 1 Порядку № 1078 цей Порядок визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників.
26. Згідно з пунктом 1-1 Порядку № 1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.
Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка (застосовується з 01 січня 2016 року).
Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.
Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.
27. Пунктом 2 Порядку № 1078 обумовлено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.
28. У пункті 4 Порядку № 1078 визначено, що у разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до законодавства.
29. За приписами пункту 5 Порядку № 1078 у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.
VI. Позиція Верховного Суду
30. Аналіз наведених правових норм свідчить, що індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці, спрямованою на підтримання купівельної спроможності населення України шляхом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. 
31. При цьому, проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб - роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.
32. З огляду на те, що індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру, тому механізм індексації має універсальний характер. 
33. Правове ж регулювання виплати індексації визначає умови (коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації), з настанням яких виникає право на щомісячне отримання суми індексації у структурі заробітної плати (грошового забезпечення) до настання обставин (підвищення тарифних ставок, окладів), за яких виплата розрахованої суми індексації припиняється до повторного настання обставин, які обумовлюють наступне виникнення права на отримання індексації.
34. Виплата індексації грошового забезпечення здійснюється за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні і обмежене фінансування жодним чином не впливає на право позивача отримати індексацію грошового забезпечення (постанови Верховного Суду від 19 липня 2019 року у справі № 240/4911/18, від 07 серпня 2019 року у справі № 825/694/17, від 20 листопада 2019 року у справі № 620/1892/19).
35. Реалізація особою права, що пов`язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних, чинних на час виникнення спірних правовідносин, нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань (постанова Верховного Суду від 16 червня 2020 року у справі № 206/4411/16-а).
36. Порядок № 1078 у редакції, яка застосовувалася до 01 грудня 2015 року, містив поняття «базовий місяць».
Базовим місяцем вважався той місяць, у якому відбулося підвищення мінімальної заробітної плати, пенсій, стипендій виплат із соціального страхування чи зростання грошових доходів населення без перегляду їхніх мінімальних розмірів (за рахунок постійних складових зарплати). Базовий місяць визначали окремо для кожного працівника у випадку, коли заробітна плата зростала внаслідок підвищення тарифної ставки (окладу) або за рахунок будь-якої її постійної складової.
37. 09 грудня 2015 року Кабінет Міністрів України видав постанову № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» (далі також - «Постанова № 1013»).
Цією постановою були внесені зміни до Порядку № 1078.
38. Порівняльний аналіз положень пунктів 5, 10-1, 10-2 Порядку № 1078 свідчить про те, що внаслідок змін, унесених Постановою № 1013, з 01 грудня 2015 року діють єдині правила проведення індексації при підвищенні заробітної плати працівників, незалежно від дати їхнього прийняття, переведення, виходу на роботу чи зростання заробітної плати за рахунок будь-якої її постійної складової.
Внаслідок цих змін Порядок № 1078 у редакції, що застосовується з 01 грудня 2015 року, не містить поняття «базовий місяць» і передбачає уніфікований механізм визначення індексації у разі підвищення заробітної плати.
Для проведення індексації з 01 грудня 2015 року замість терміну «базовий місяць» використовується поняття «місяць підвищення доходу», яке має інший зміст.
39. Місяць підвищення доходу - це місяць, у якому відбулося підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Таке визначення цього поняття висновується із системного тлумачення пункту 5 Порядку № 1078 у редакції, яка була запроваджена з 01 грудня 2015 року.
40. Місяць підвищення доходу при зростанні заробітної плати визначається тільки в разі, якщо підвищена тарифна ставка (оклад). Тож із 01 грудня 2015 року зростання заробітної плати за рахунок інших постійних її складових, без підвищення тарифної ставки (окладу), не призводить до визначення нового місяця підвищення доходу.
У цьому полягає одна з основних відмінностей поняття «місяць підвищення доходу» від терміну «базовий місяць», позаяк визначення останнього залежало також від факту зростання заробітної плати за рахунок будь-якої її постійної складової.
41. Водночас вилучення терміну «базовий місяць» та запровадження поняття «місяць підвищення доходу» не вплинуло на правило обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації.
Як у «базовому місяці», так і у «місяці підвищення доходу», індекс обчислення споживчих цін приймається за 1 або 100 відсотків, а обчислення цього індексу для проведення подальшої індексації здійснюється наростаючим підсумком із наступного місяця.
42. Отже, з урахуванням наведених нормативних положень, розрахунок індексації грошового забезпечення позивача як військовослужбовця з 01 грудня 2015 року не прив`язаний до місяця прийняття (переведення, виходу) на військову службу чи місяця зростання грошового забезпечення за рахунок будь-якої його постійної складової.
Із 01 грудня 2015 року відправною точкою для визначення місяця підвищення доходу позивача та початку обчислення індексу споживчих цін наростаючим підсумком є місяць останнього підвищення тарифної ставки (окладу) за посадою, яку він займав.
43. Крім цього, Порядок № 1078 передбачає можливість виплати двох видів індексації грошового доходу, умовно кажучи, «поточної» та «індексації-різниці».
Суми цих індексацій можуть нараховуватися і одночасно, і окремо одна від одної.
У разі виникнення спору щодо індексації грошових доходів, коло обставин, які є істотними для справи; факти, що підлягають встановленню; характер спірних правовідносин; матеріальний закон, який їх регулює, - залежать від виду індексації, з приводу якої існує спір.
44. Щодо поточної індексації, то право працівника на її отримання виникає у випадку, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який з 01 січня 2016 року встановлений у розмірі 103 відсотка (абзац 2 пункту 1-1, абзац 6 пункту 5 Порядку № 1078).
Сума цієї індексації визначається як результат множення грошового забезпечення, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків (абзаци 2, 5 пункту 4 Порядку № 1078).
45. У справі, що розглядається, питання нарахування і виплати позивачу поточної індексації не є спірними.
46. Щодо «фіксованої» суми індексації, то Закон України «Про індексацію грошових доходів населення» і Порядок № 1078 такого поняття не містять.
Цей термін фігурував у Додатку 4 до Порядку №1078 у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 13 червня 2012 року №526, де були наведені приклади обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації.
Проте постановою Уряду № 1013 від 09 грудня 2015 року цей Додаток був викладений у новій редакції і з 01 грудня 2015 року у цьому Додатку, як і в цілому Порядку № 1078, поняття фіксованої суми індексації не згадується.
З 01 грудня 2015 року в абзацах 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078 по суті йде мова про поняття індексації-різниці, право на яку виникає тільки тоді, коли у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) розмір доходу менший суми можливої індексації, визначеної в цьому місяці.
47. Абзаци 3, 4 пункту 5 Порядку № 1078 у редакціях, які застосовувалися з 01 грудня 2015 року, передбачали обставини, за наявності яких у місяці підвищення доходу індексація (не)нараховується, а саме:
сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац 3);
сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац 4).
48. Якщо у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) сума цієї індексації нараховується, то абзац 6 пункту 5 Порядку № 1078 додатково указував, що ця сума індексації-різниці виплачується до наступного підвищення тарифних ставок (окладів) і до неї надалі додається поточна індексація, яка складається, коли величина індексу споживчих цін перевищує поріг індексації у розмірі 103 відсотки.
49. Системний аналіз пункту 1, абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку № 1078 свідчить про те, що нарахування й виплата суми індексації-різниці мають щомісячний фіксований характер, гарантуються законом і є обов`язковими для підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності і господарювання, а також для фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників.
50. Враховуючи те, що індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці, та з огляду на правила й умови нарахування суми індексації-різниці, які встановлені абзацами 3, 4, 6 пункту 5 Порядку № 1078, повноваження відповідача щодо виплати позивачу цієї суми індексації не є дискреційними. Своєю чергою, обмежене фінансування жодним чином не впливає на право позивача отримати такий вид індексації грошового забезпечення.
51. З урахуванням того факту, що 01 березня 2018 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року № 704, якою були встановлені нові розміри окладів військовослужбовців, та з огляду на правила пунктів 5, 10-2 Порядку №1078, березень 2018 року став місяцем підвищення доходу позивача, за яким слід здійснювати обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації грошового забезпечення.
52. Наведені висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 23 березня 2023 року у справі № 400/3826/21 та від 10 квітня 2024 року у справі № 200/564/23, на які вказав автор касаційної скарги.
53. У доводах касаційної скарги автор стверджує, що відповідач не нараховував і не виплачував позивачу індексацію-різницю за період 01 березня 2018 року по 31 грудня 2022 року, проте позивач мала право на отримання індексації-різниці в щомісячному розмірі 3993,08 грн.
Висновок про те, що позивач зберігала право на індексацію-різницю, яке вона набула в березні 2018 року по 31 грудня 2022 року включно, ґрунтується на тому, що:
після 01 березня 2018 року Кабінет Міністрів України не приймав рішення про підвищення посадових окладів військовослужбовців, тобто в період з 01 березня 2018 року по 31 грудня 2022 року місяць підвищення грошового доходу залишався незмінним;
у період з 01 березня 2018 року по 31 грудня 2022 року змінювались посади, на яких позивач проходила військову службу, а також місце проходження нею військової служби, однак факту звільнення позивача з військової служби в цей період не було.
54. У цьому контексті варто зазначити, що з огляду на абзац 4 пункту 5 Порядку № 1078 позивач (військовослужбовець) має право на отримання суми індексації-різниці за умови, якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року. Якщо ця умова наявна, то розмір належної індексації-різниці визначається як різниця між сумою можливої індексації і розміром підвищення доходу.
55. Щодо кола обставин, які належить з`ясувати для правильного застосування абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078, то буквальний спосіб тлумачення цих норм свідчить про те, що для їхнього застосування суд повинен встановити: розмір підвищення доходу позивача в березні 2018 року (А); суму можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року (Б); чи перевищує розмір підвищення доходу (А) суму можливої індексації (Б).
Розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) визначається як різниця між сумою грошового забезпечення в березні 2018 року та сумою грошового забезпечення в лютому 2018 року.
В обидві ці суми враховуються складові грошового забезпечення, які не мають разового характеру (речення 2 абзацу 5 пункт 5 Порядку № 1078).
Сума можливої індексації грошового забезпечення в березні 2018 року (Б) визначається як результат множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, актуального для березня 2018 року, на величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, поділений на 100 відсотків (абзац 5 пункту 4 Порядку № 1078).
Якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року (Б), то це є підставою для нарахування й виплати позивачу індексації-різниці до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) або до дати звільнення зі служби.
Як уже було зазначено, у такому випадку відповідно до абзацу 4 пункту 5 Порядку № 1078 сума індексації-різниці в березні 2018 року розраховується як різниця між сумою можливої індексації (Б) і розміром підвищення доходу (А).
Від встановлення відповідних даних залежить правильність розрахунку грошового забезпечення та відповідно розміру індексації-різниці, належної до виплати.
56. Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 16 січня 2025 року у справі № 160/19515/23.
57. Відмовляючи у задоволенні позову в частині індексації-різниці за період з 10 березня 2019 року по 31 грудня 2022 року (включно), суд апеляційної інстанції виходив, серед іншого з того, що станом на 01 березня 2018 року позивач обіймала посаду відповідального виконавця стройової частини відділення персоналу штабу з посадовим окладом 3080 гривень, а наказом відповідача від 10 березня 2019 року № 71 ОСОБА_1 призначено на посаду помічника начальника стройової частини відділення персоналу штабу з посадовим окладом 3440 гривень. 
58. Наведене свідчить, що позивач, починаючи з 10 березня 2019 року фактично обіймала іншу посаду.
59. У постановах від 30 листопада 2021 року у справі № 400/4650/19 та від 26 січня 2022 року у справі № 520/8887/2020 Верховний Суд вказав на те, що до складу щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належить враховувати щомісячну додаткову винагороду відповідно до Інструкції № 550.
60. Судом апеляційної інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідно до архівної довідки Одеського територіального архівного відділу Галузевого державного архіву Міністерства оборони України про нараховане грошове забезпечення позивача від 12 вересня 2025 року № С-1294/1251, розмір грошового забезпечення позивача (одноразові додаткові види грошового забезпечення відсутні) склав:
за лютий 2018 року: оклад за військове звання - 35,00 грн, посадовий оклад - 720,00 грн, надбавка за вислугу років - 75,50 грн, надбавка НВОВЗ - 415,25 грн, премія - 4644,00 грн, щомісячна додаткова грошова винагорода - 3533,85 грн, всього: 9423,60 грн;
за березень 2018 року: оклад за військове звання - 600,00 грн, посадовий оклад - 3080,00 грн, надбавка за вислугу років - 920,00 грн, надбавка НВОВЗ - 621,00 грн, премія - 4672,67 грн, всього: 9893,67 грн.
Різниця становить +470,07 грн (9893,67 грн - 9423,60 грн).
Отже, грошовий дохід позивача внаслідок підвищення посадових окладів збільшився на 470,07 грн.
61. Наведене свідчить, що сума підвищення доходу позивача в березні 2018 року становить 470,07 грн, а сума індексації в березні 2018 року складає 4463,15 грн, тому розмір підвищення доходу є меншим за суму індексації, що склалася у березні 2018 року, що є підставою для нарахування і виплати позивачу індексації-різниці в розмірі 3993,08 грн (4463,15 грн - 470,07 грн) до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) або до дати звільнення з посади.
Разом з цим, як уже зазначалось, станом на 01 березня 2018 року позивач займала посаду відповідального виконавця стройової частини відділення персоналу штабу з посадовим окладом 3080 гривень. Водночас наказом Військової частини НОМЕР_1 від 10 березня 2019 року № 71 ОСОБА_1 призначено на посаду помічника начальника стройової частини відділення персоналу штабу з посадовим окладом 3440 гривень.
62. Таким чином, Верховний Суд погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про застосування положень абзаців 4 - 6 пункту 5 Порядку № 1078 можливе тільки у разі якщо підвищення тарифних ставок (посадових окладів) відбулось під час проходження служби військовослужбовцем за тією самою посадою, якщо розмір підвищення його доходу дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у місяці підвищення доходу, а тому позовні вимоги можуть бути задоволені лише по 09 березня 2019 року, адже після цього відсутні підстави для нарахування індексації-різниці, обчислену за посадою відповідального виконавця стройової частини відділення персоналу штабу, до грошового забезпечення за іншою посадою.
63. Варто зазначити, що судом апеляційної інстанції застосовувались релевантні висновки для обставин цієї справи, а наведені у касаційній скарзі постанови Верховного Суду не суперечать висновкам суду апеляційної інстанції, адже застосування правових позицій Верховного Суду має здійснюватися на підставі ретельної оцінки обставин справи. 
64. З огляду на викладене, висновки суду апеляційної інстанцій є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення відсутні.
65. Доводи ж касаційної скарги не спростовують висновки суду апеляційної інстанції і зводяться до переоцінки встановлених судами обставин справи.
66. Зважаючи на приписи статті 350 КАС України, касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.
VII. Судові витрати
67. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
2. Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 02 квітня 2025 року у незміненій частині та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 02 жовтня 2025 року у справі № 200/8295/24 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий М. І. Смокович 
Судді В. Е. Мацедонська
О. Р. Радишевська