Справа № 128/5318/25 

ВИРОК
Іменем України

17 липня 2026 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 , 
секретар ОСОБА_2 , 
за участю: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого  ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниця кримінальне провадження № 12024020000000733, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.10.2024, за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

УСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання та збут бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, у невстановлений досудовим слідством спосіб та у невстановленому досудовим розслідуванням місці, у вересні 2024 року, точна дата та час не встановлено, не маючи відповідного дозволу, умисно, незаконно придбав один підривач типу «AF 11» іноземного виробництва (Болгарія) промислового виготовлення військового призначення та один корпус наступальної ручної гранати GHO-1 іноземного виробництва (Болгарія) промислового виготовлення військового призначення, які в конструктивному поєднанні є наступальною ручною гранатою GHO-1 іноземного виробництва (Болгарія) промислового виготовлення військового призначення, та відносяться до категорії бойових припасів, які у подальшому умисно, незаконно став зберігати в спальній кімнаті за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з метою подальшого збуту.
Так, 13.11.2024 приблизно о 14:15 ОСОБА_4 зустрівся з особою зі зміненими анкетними даними - ОСОБА_5 , неподалік продуктового магазину споживчого товариства «Івушка», що розташований за адресою: вул. Липовецька, 7, в с. Михайлівка Вінницького району Вінницької області, та домовився про збут останньому бойового припасу, а саме наступальної ручної гранати GHO-1 іноземного виробництва (Болгарія) промислового виготовлення військового призначення, після чого на автомобілі ОСОБА_5 приїхали до адреси мешкання ОСОБА_4 - будинок АДРЕСА_1 , де останній зберігав гранату.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконний збут бойових припасів, ОСОБА_4 , 13 листопада 2024 року близько 14:26 перебуваючи у спальній кімнаті за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , умисно збув ОСОБА_5 наступальну ручну гранату GHO-1 іноземного виробництва (Болгарія), яка відноситься до категорії бойових припасів, за що отримав від ОСОБА_5 грошову винагороду в сумі 1 000 грн.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 за пред`явленим йому обвинуваченням вину визнав повністю, розкаявся у вчиненому та пояснив, що на той час мав скрутне матеріальне становище та дійсно вчинив кримінальне правопорушення за умов та при обставинах, викладених в обвинувальному акті. Він дійсно домовився з незнайомим раніше чоловіком продати йому гранату за 1 000 грн, він не хотів нікому завдавати шкоди, той чоловік сказав, що вона йому потрібна для того, щоб заглушити рибу в ставку. Зазначив, що він на даний час є військовослужбовцем, якийсь час до цього був інструктором для новобранців по вибухотехніці, тоді і знайшов гранату на полігоні та зняв з розтяжки. Спочатку він думав зробити її безпечною та знешкодити, але той чоловік запропонував йому її продати. Заперечень до проведених судових експертиз не має. Також повідомив, що на даний час проходить військову службу, бере участь у відсічі збройної агресії російської федерації, є учасником бойових дій, 25.05.2026 отримав бойове поранення та проходить лікування від поранення, а після закінчення лікування бажає повернутись до військової частини для продовження військової служби, тому просить суворо не карати і застосувати до нього іспитовий строк. На даний час він має 3-тю групу інвалідності, одружений, має малолітню дитину 10 років.
Враховуючи думку учасників судового провадження, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним досліджувати докази по кримінальному провадженню стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. Суд визнав за необхідне обмежитись допитом обвинуваченого, дослідженням доказів стосовно особи обвинуваченого, процесуальних витрат та речових доказів. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст встановлених досудовим слідством обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, а також судом роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені можливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Судом встановлено, що на досудовому слідстві дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України, як придбання, зберігання та збут бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує, що він на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання у правопорушеннях не помічався, скарг та заяв на його поведінку від жителів села до сільської ради не надходило, призваний на військову службу під час загальної мобілізації 31.07.2025, є діючим військовослужбовцем, за час виконання посадових обов`язків зарекомендував себе з позитивного боку, нагороджений грамотами за мужність і героїзм, має статус учасника бойових дій та інвалідність 3-ї групи, є особою з інвалідністю внаслідок війни. 25.05.2026 отримав бойове травмування внаслідок удару FPV-дрону противника під час виконання бойового завдання, проходить лікування від отриманого поранення, одружений, має малолітню дитину 10 років, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий.
Згідно досудової доповіді органу пробації, обвинувачений ОСОБА_4 має високий рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та високий рівень ризику небезпеки для суспільства, на думку органу пробації, виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе лише у винятковому порядку, водночас, зібрані матеріали свідчать про загальноприйнятий спосіб життя цієї особи, що може свідчити про виправлення його, застосувавши покарання не пов`язаного з позбавленням волі. 
Щодо оцінки досудової доповіді, суд зауважує, що під час її підготовки представник органу пробації не забезпечив право ОСОБА_4 з`явитися до органу пробації, внаслідок чого обвинувачений був позбавлений можливості надати додаткову інформацію, що характеризує його особу. Органом пробації під час складання досудової доповіді не було враховано те, що обвинувачений ОСОБА_4 є військовослужбовцем та проходить військову службу, має сім`ю та неодноразово нагороджувався за участь в бойових діях, є інвалідом 3-ї групи внаслідок війни. 
Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого, суд встановив щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, що також було встановлено під час досудового розслідування.
Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Враховуючи вищевикладене, зважаючи на наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обвинуваченого обставин, відомості, що характеризують особу обвинуваченого, тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, позицію державного обвинувача щодо можливості виправлення і перевиховання обвинуваченого, який просив призначити покарання обвинуваченому у виді 3 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України строком на 1 рік, суд вважає, що ОСОБА_4 не представляє підвищену суспільну небезпеку та його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, через що при призначенні покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті обвинувачення він може бути звільнений від відбування покарання з призначенням іспитового строку на підставі ст. 75 КК України, із застосуванням ст. 76 КК України.
Суд вважає, що саме таке покарання обвинуваченому ОСОБА_4 буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. На переконання суду, призначене обвинуваченому покарання відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства, потерпілої особи, та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності. 
Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався, підстав для його обрання суд не вбачає.
Враховуючи надану суду постанову про визнання речовими доказами від 13.11.2024, з урахуванням акту знищення (знешкодження) вибухових матеріалів або таких, що їх нагадують, № 139 від 13.11.2024, на підставі ст. 100 КПК України,речові докази, а саме: предмет зеленого кольору циліндричної форми металевий, який за своїми зовнішніми ознаками схожий на димову гранату іноземного виробництва М-18, яку поміщено до паперового конверта; металевий предмет, який складається з декількох вузлів та деталей, які в сукупності утоворюють один виріб, на якому наявне маркування AF 112, який за своїми зовнішніми ознаками схожий на запал до ручних гранат іноземного виробництва, якого поміщено до паперового конверта; предмет округлої форми з гладкою поверхнею зеленого кольору, який за своїми зовнішніми ознаками схожий на корпус ручної гранати уламкової гранати іноземного виробництва типу «GHO-1», якого поміщено до паперового конверта; змив з поверхні запалу AF-11, який поміщено до паперового конверта; змив з корпусу гранати з маркуванням GHO-1RDX, який поміщено до паперового конверта; змив з зовні схожого на гранату предмета M18 smoke red, який поміщено до паперового конверта, які було постановлено після проведення відповідних судових експертиз передати на відповідальне зберігання, слід знищити.
Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України, з обвинуваченого  ОСОБА_4 підлягають до стягнення процесуальні витрати на корить держави за проведення експертиз в межах даного кримінального провадження, відповідно до висновків експерта № СЕ-19/102-24/22710-ВТХ від 29.11.2024, № СЕ-19/102-24/22711-БД від 11.11.2025 та № СЕ-19/102-24/22711-БД від 11.11.2025 в загальній сумі 19 236, 54 грн.
Керуючись ст. ст. 100, 349, 373, 374, 376, 395 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

Визнати винним  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання з випробуванням, призначивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
Відповідно до ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_4 : 
періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Початок іспитового строку ОСОБА_4 рахувати з 17.07.2026, тобто з дня проголошення вироку.
Речові докази, а саме: предмет зеленого кольору циліндричної форми металевий, який за своїми зовнішніми ознаками схожий на димову гранату іноземного виробництва М-18, яку поміщено до паперового конверта; металевий предмет, який складається з декількох вузлів та деталей, які в сукупності утоворюють один виріб, на якому наявне маркування AF 112, який за своїми зовнішніми ознаками схожий на запал до ручних гранат іноземного виробництва, якого поміщено до паперового конверта; предмет округлої форми з гладкою поверхнею зеленого кольору, який за своїми зовнішніми ознаками схожий на корпус ручної гранати уламкової гранати іноземного виробництва типу «GHO-1», якого поміщено до паперового конверта; змив з поверхні запалу AF-11, який поміщено до паперового конверта; змив з корпусу гранати з маркуванням GHO-1RDX, який поміщено до паперового конверта; змив з зовні схожого на гранату предмета M18 smoke red, який поміщено до паперового конверта, які було постановлено після проведення відповідних судових експертиз передати на відповідальне зберігання, знищити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, в сумі 19 236, 54 грн.
Вирок суду може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок суду з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: