Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2026 року        м. Рівне

Справа № 569/967/26
Провадження № 33/4815/769/26

Суддя Рівненського апеляційного суду – Полюхович О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Кубрак Ю.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 29 травня 2026 року, – 

ВСТАНОВИВ:

 
Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 29 травня 2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком один рік. 
З матеріалів справи вбачається, що 28 грудня 2025 року в 00 год. 02 хв. в м. Рівне по вул. Соборна, 61А, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Opel Astra, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови), і від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та проведення такого огляду в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність. 
В поданій апеляційній скарзі захисник Кубрак Ю.В.просить скасувати постанову місцевого суду та ухвалити нову постанову, якою закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. 
Вказує, що постанова суду є незаконною, необґрунтованою, та такою, що ухвалена з порушенням норм процесуального права і не відповідає фактичним обставинам справи. 
У поданій 10 липня 2026 року уточненій апеляційній скарзі захисник Кубрак Ю.В. доводить, що матеріали справи не містять доказів законності зупинки транспортного засобу, як і не містить доказів керування автомобілем саме ОСОБА_1 . Вважає, що працівник поліції не роз`яснив належним чином порядок проходження огляду в медичному закладі, зокрема, не повідомив про проведення лабораторних досліджень, як обов`язкової складової такого огляду, не роз`яснив наслідків відмови від проходження огляду та не вручив направлення в медичний заклад, що свідчить про порушення порядку проведення огляду. 
Просить скасувати постанову місцевого суду та ухвалити нову постанову, якою закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Розгляд справи призначався на 29 червня 2026 року, однак захисником Кубрак Ю.В. подано до суду клопотання відкладеннясудове засідання на іншу дату у зв`язку з перебуванням у відпустці. Також захисником подано до суду клопотання про зупинення провадження у справі на час проходження ОСОБА_1 військової служби.
На судове засідання, відкладене на 10 липня 2026 року ОСОБА_1 не з`явився, як і його захисник, яка подала до апеляційного суду клопотання про розгляд справи в режимі відеоконференції і ухвалою суду від 09 липня 2026 року дане клопотання було задоволено, однак захисник Кубрак Ю.В. на зв`язок в режимі відеоконференції о 09 год. 00 хв. не вийшла і про причини неявкисуд не повідомила.
Разом з цим, 10 липня 2026 року захисник Кубрак Ю.В. через систему «Електронний суд» подала до суду уточнену апеляційну скаргу та клопотання про доручення до матеріалів справи документів, які були отримані суддею о 09 год. 30 хв.
Крім того, захисник Петренко К.Л., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , 10 липня 2026 року також подала клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, яке було отримано суддею о 09 год. 20 хв., тобто після розгляду справи судом по суті. 
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та постанову суду в межах доводів апеляційної скарги (з врахуванням доводів уточненої апеляційної скарги), суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Пунктами 1.3 та 1.9 ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Європейський суд з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (рішення від 29 червня 2007 року) зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Так, приписами ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно приписів ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
При прийнятті постанови щодо ОСОБА_1 судом першої інстанції вказані вимоги закону було дотримано. 
Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення ґрунтуються на сукупності зібраних в справі та досліджених в судовому засіданні достатніх та достовірних доказах, яким дана правильна юридична оцінка. 
Факт відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №552629 від 28 грудня 2025 року (а.с. 1); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого ОСОБА_1  відмовився від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу (а.с. 4); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до медичного закладу, згідно якого вказаний огляд також не проводився у зв`язку з відмовою водія (а.с. 5); відеоматеріалами з нагрудних камер працівників поліції, якими зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі (файл Export-4cnbm, час: 10:10 – 10:30) та визнання ним факту перебування у стані алкогольного сп`яніння (файл Export-4cnbm, час: 02:54 – 03:35).
Зазначені вище докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі і сумніву у своїй належності та допустимості не викликають, тому вони є належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції є об`єктивними доказами, тобто такими, які процесі доказування не встановлюються від людей і не залежать від їх суб`єктивного сприйняття певних обставин. 
Судом не встановлено обставин, які б свідчили про упередженість дій працівників поліції стосовно ОСОБА_1 та порушень ними оформлення адміністративних матеріалів, що ставили б під сумнів його вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Жодних доказів порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) до апеляційної скарги додано не було. 
Відеозаписом працівників поліції чітко зафіксовано рух автомобіля Opel Astra, номерний знак НОМЕР_1 , та його зупинку працівниками поліції, які рухалися позаду даного транспортного засобу (файл IMG 7337).
Доводи захисника про відсутність доказів керування автомобілем саме ОСОБА_1 є помилковими, оскільки згідно відеозапису працівників поліції, коли патрульні підійшли до транспортного засобу Opel Astra, номерний знак НОМЕР_1 , то за кермом перебував ОСОБА_1 , який в ході спілкування не заперечував факт керування автомобілем та просив не складати щодо нього адміністративні матеріали (файл Export-4cnbm, час: 00:10 – 03:40).
Відеозаписом зафіксовано, що автомобіль Opel Astra, номерний знак НОМЕР_1 , рухався по м. Рівне і був зупинений в 00 год. 02 хв., тобто під час дії комендантської години, а відтак зупинка транспортного засобу є законною та відповідає п. 7 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію».
Не знайшли свого підтвердження і доводи про належне роз`яснення працівниками поліції порядку проходження огляду в медичному закладі та нероз`яснення наслідків відмови від проходження огляду, оскільки згідно відеозапису працівників поліції, патрульна неодноразово роз`яснювала ОСОБА_1 порядок проведення огляду як на місці зупинки, так і в медичному закладі (файл Export-4cnbm, час: 02:30 – 05:00; 05:50 – 10:10).
Відтак дії працівників поліції з моменту зупинки і до моменту завершення складання адміністративних матеріалів щодо ОСОБА_1 є законними і будь-яких порушень процедури проведення огляду водія на визначення стану алкогольного сп`яніння з відеоматеріалів патрульних судом не встановлено.
Твердження захисника про те, що працівники поліції не повідомили про проведення в медичному закладі лабораторних досліджень як обов`язкової складової огляду на стан алкогольного сп`яніння, є помилковим, оскільки згідно п. 8 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, лабораторні дослідження проводяться виключно під час проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння. 
Разом з цим п. 2 розділу ІІІ вказаної Інструкції передбачено, що огляд водія транспортного засобу на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я проводиться у присутності поліцейського в будь-який час доби із застосуванням спеціальних технічних засобів лікарем закладу охорони здоров`я, тобто огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться із застосуванням газоаналізатора.
Безпідставними є і доводи клопотання захисника про можливість застосування аналогії закону та зупинення провадження у зв`язку з перебуванням ОСОБА_1 на військовій службі.
Апеляційний суд зазначає, що 01.05.2022 року законодавцем були внесені зміни до КПК України, якими врегульовано порядок зупинення кримінального провадження в умовах воєнного стану.
Відповідно до ст.335 КПК України, у разі якщо обвинувачений ухилився від явки до суду, захворів на психічну чи іншу тяжку тривалу хворобу, яка виключає його участь у провадженні, або був призваний для проходження військової служби за мобілізацією під час особливого періоду, суд зупиняє судове провадження щодо такого обвинуваченого до моменту його розшуку, видужання або звільнення з військової служби. Таке зупинення передбачено виключно для кримінального процесу.
Водночас до КУпАП будь-які зміни щодо зупинення проваджень у справах про адміністративні правопорушення в умовах воєнного стану внесені не були. Це свідчить про те, що законодавець свідомо врегулював лише питання зупинення кримінальних проваджень, враховуючи обов`язковість участі обвинуваченого у кримінальному процесі та специфіку кримінально-процесуального статусу особи.
На відміну від кримінального процесу, КУпАП не містить норми, яка б передбачала зупинення провадження у справах щодо правопорушень, передбачених ст.130 КУпАП.
КУпАП передбачає можливість зупинення лише строків розгляду у справах про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією (ст.277 КУпАП), і тільки за наявності випадків ухилення від явки до суду чи поважних причин неявки.
Стаття 130 КУпАП до цього переліку не належить.
Таким чином, застосування аналогії закону та перенесення положень ст.335 КПК України на правовідносини, що виникають у межах провадження за ст.130 КУпАП, є неправомірним і суперечить принципам адміністративного процесу.
До уточненої апеляційної скарги захисником ОСОБА_2 долучено документ військової частини НОМЕР_2 , де зазначено, що ОСОБА_1 28 грудня 2025 року близько 00 год. 00 хв. керував автомобілем за розпорядженням командування військової частини, однак апеляційний суд не бере до уваги даний документ, оскільки він не містить обов`язкових реквізитів – дати його складання, вихідного номеру з журналу руху кореспонденції військової частини та печатки, що ставить під сумнів достовірність зазначених у документі відомостей. 
Крім того, апеляційний суд зауважує, що протягом всього часу відеофіксації з місця події та в ході спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 жодного разу не зазначав, що керує транспортним засобом за наказом командування військової частини у зв`язку з виконанням службових обов`язків.
Інші доводи апеляційної скарги також не дають підстав для скасування судового рішення та не впливають на правильність висновку суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
За наведених обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Стягнення суддею накладене з врахуванням положень ст. 33, ст. 38 КУпАП в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке на думку апеляційного суду, буде достатньою мірою гарантувати виправлення ОСОБА_1 і попередження вчинення ним нових адміністративних правопорушень, а отже досягне мети адміністративного стягнення, передбаченої ст. 23 КУпАП.
Доказів на спростування висновків місцевого суду в апеляційній скарзі не наведено, матеріалами справи не встановлено і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто. 
Постанова суду є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування не вбачається.
Керуючись ст. 6 ЄКПЛ, ст. 294 КУпАП, суд, –

П О С Т А Н О В И В:

 
Постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 29 травня 2026 рокувідносно  ОСОБА_1 залишити без зміни, а апеляційну скаргу його захисника Кубрак Ю.В.– без задоволення. 
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського апеляційного суду О.І. Полюхович