Справа №: 307/2569/26	

Провадження № 3/307/749/26 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 липня 2026 року          м. Тячів

Суддя Тячівського районного суду Закарпатської області Стецюк М.Д., розглянувши матеріали, які надійшли від відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с-ща Гончарівка, Монастирського району, Тернопільської області, жителя АДРЕСА_1 , 
за вчинене правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 204 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , 09 червня 2026 року о 17 год. 40 хв. був виявлений прикордонним нарядом старшим прикордонних нарядів у пункті пропуску під час перетинання державного кодону на напрямку (виїзд з України) в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Солотвино» (територія Тячівського району Закарпатської області) та який надав для перетинання державного кордону закордонний паспорт громадянина США № НОМЕР_1 , дата видачі 11 березня 2025 року, орган що видав United States Department of State на установчі дані ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та який не заперечував приналежність до українського громадянства. Тобто громадянин України здійснив спробу незаконного перетину державного кордону в пункті пропуску із використанням документа, який не дає права громадянам України здійснити в`їзд. Своїми діями порушив вимоги ст. 23 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України» та вчинив адміністративне правопорушення відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.
Постановою Тячівського районного суду Закарпатської області від 02 липня 2026 року адміністративну справу було повернуто до відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) ІНФОРМАЦІЯ_4 для належного оформлення, оскільки протокол не відповідав вимогам КУпАП.
09 липня 2026 року матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1  надійшли до суду після належного оформлення, постанова Тячівського районного суду Закарпатської області виконана.
ОСОБА_1 в судове засідання 10 липня 2026 року не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Крім того, до матеріалів справи долучено заяву  ОСОБА_1 про розгляд справи за його відсутності.
Крім того, 02 липня 2026 року ОСОБА_1 в судовому засіданні зазначив, що приїхав до пропускного пункту, щоб виїхати за кордон. У пункті пропуску він надав паспорт громадянина України для виїзду за кордон та паспорт громадянина США.
Дослідивши в повному обсязі матеріали справи про адміністративне правопорушення, у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.
Частина 1 ст.204-1 КУпАП передбачає відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу чи без дозволу відповідних органів влади.
Як убачається з матеріалів справи,  ОСОБА_1 , який є громадянином України та одночасно громадянином Румунії, при спробі перетину державного кордону України надав паспорт громадянина США для виїзду закордон.
Разом з тим, ст.4 Конституції України проголошено, що в Україні існує єдине громадянство. Поняття єдиного громадянства визначається у ч.1 ст.2 Закону України від 18.01.2001 року №2235-ІІІ «Про громадянство України», як один із принципів законодавства України про громадянство. Якщо громадянин України набув громадянство іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України. Якщо іноземець набув громадянство України, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України.
Таким чином, в?їзд на територію України та виїзд з неї громадянами України за пред`явленням паспортів, виданих на ім?я громадян іноземної держави, суперечить вимогам ст.3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в?їзду в Україну громадян України», а тому за наявності підстав тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ст.204-1 КУпАП.
З даного приводу слід зазначити, що об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП полягає у перетинанні або спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.
Так, відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про порядок виїзду і в`їзду в Україну громадян України» документами, що дають право громадянину України на виїзд з України і в`їзд в Україну, є: паспорт громадянина України для виїзду за кордон; дипломатичний паспорт України; службовий паспорт України; посвідчення особи моряка; посвідчення члена екіпажу; посвідчення особи на повернення в Україну (дає право на в?їзд в Україну).
Статтею 3 даного Закону закріплено, що перетинання громадянами України державного кордону України здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України після пред`явлення одного з документів, зазначених у статті 2 цього Закону.
Правила перетинання державного кордону України громадянами України, затверджені постановою Кабінету міністрів України від 27 січня 1995 року № 57. Відповідно до п.2 Правил перетинання громадянами України державного кордону України здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю, якщо інше не передбачено законом, за одним із таких документів, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, в тому числі паспорт громадянина України для виїзду за кордон.
Тому, виходячи із принципу єдиного громадянства, виїзд і в?їзд на територію України громадянами України за пред?явленням паспортів, виданих на ім?я громадян іноземної держави, суперечить ст.3 Закону України «Про порядок виїзду і в?їзду в Україну громадян України».
Встановивши правовий зв?язок фізичної особи з державою Україна, тобто належність особи, яка перетинає державний кордон в пункті пропуску за документом громадянина іноземної держави, до громадянства України, службові особи ДПСУ зобов?язані керуватись правовою нормою п.1 ч.1 ст.2 Закону України «Про громадянство України», якщо громадянин України набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України. Відповідна правова норма міститься в ч.1 ст.3 Європейської конвенції «Про громадянство» - кожна держава визначає у своєму законодавстві, хто є її громадянами. На сьогодні наявність за громадянином України подвійного громадянства не визнається.
Регулювання порядку здійснення права громадянами України на перетинання державного кордону здійснює Закон України «Про порядок виїзду з України і в?їзду в Україну громадян України», відповідно до цього Закону Кабінетом міністрів України встановлюються правила перетинання державного кордону громадянами України. Згідно ст.3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в?їзду в Україну громадян України» перетинання державного кордону громадянами України здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України після пред`явлення одного з документів, зазначених у ст. 2 цього закону, а саме паспорту громадянина України для виїзду за кордон. Пункт 2 правил перетинання державного кордону громадянами України, що затвердженні постановою КМУ від 27.01.1995 року №57, визначає, що перетинання громадянами України державного кордону України здійснюється за переліком документів що підтверджують громадянство України та надають право на виїзд та в?їзд в Україну.
Оскільки початком здійснення прикордонного контролю є момент подання особою паспортного документу для перевірки, факт надання громадянином України паспортного документа громадянина іноземної держави кваліфікується як спроба незаконного перетинання державного кордону України, так як даний документ не може вважитися відповідним, тобто адміністративне правопорушення передбачене ч.1ст. 204-1 КУпАП.
Враховуючи наведене, вважаю, що у діях  ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, тобто спроба незаконного перетинання державного кордону України в пункті пропуску через державний кордон України без відповідних документів.
Вина  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, підтверджується наступними доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 341000 від 09 червня 2026 року, витягом з бази даних «Ризик», письмовими поясненнями інспектора прикордонної служби 1 категорії 1 групи інспекторів прикордонного контролю впс « ІНФОРМАЦІЯ_5 » (тип Б) віпс « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип А) НОМЕР_2 прикордонного загону ДПСУ майстера сержанта від 09 червня 2026 року, письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 09 червня 2026 року,  копією паспорта громадянина США № НОМЕР_1 , копією паспорта громадянина України для виїзду за кордон № НОМЕР_3 .
На підставі викладеного, вважаю, що вина  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, доведена зібраними та дослідженими у встановленому законом порядку належними та допустимими доказами.
Відповідно до ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
Суд, врахувавши особу порушника, який до адміністративної відповідальності раніше не притягався, а також те, що негативних наслідків не настало, вважає за необхідне звільнити останнього від адміністративної відповідальності за малозначністю скоєного, обмежившись щодо нього усним зауваженням.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 284 КУпАП, при оголошенні усного зауваження, виноситься постанова про закриття справи.
З огляду на закриття провадження у справі без накладення на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного стягнення, судовий збір, в порядку ст. 40-1 КУпАП, стягненню не підлягає.
Керуючись ст. 22, 34, 40-1, 283-285, 287-289 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Звільнити  ОСОБА_1  від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, в зв`язку з малозначністю вчиненого правопорушення, обмежитись усним зауваженням.
Оголосити  ОСОБА_1  усне зауваження.
Провадження по справі про притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП - закрити.
На постанову може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя М.Д.Стецюк