Справа № 405/3556/25
2/405/1075/25

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.07.2026 Подільський районний суд м. Кропивницького
в складі: головуючого судді – Шевченко І.М.
за участю секретаря – Мишевець Т.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кропивницькому цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» до ОСОБА_1 про стягнення інфляційних втрат та 3% річних за прострочення грошового зобов`язання, -
ВСТАНОВИВ:

У червні 2025 року позивач, ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ», за допомогою підсистеми «Електронний суд», звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення інфляційних втрат та 3% річних за прострочення грошового зобов`язання.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що між ОСОБА_1 та ВАТ КБ «НАДРА» був укладений договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. на підставі якого ВАТ КБ «НАДРА» надав на ім`я відповідача кредитну картку Visa Gold № НОМЕР_1 з пільговим періодом кредитування. Додатковою угодою №2 від 27.09.2007 року до договору про відкриття карткового рахунку та обслуговування кредитної картки, яка є його невід`ємною частиною, п.1.2 передбачено, що ліміт кредитування встановлюється карткодержателю на строк дії платіжної картки до 31.09.2009 року. У зв`язку з невиконанням основного зобов`язання за вказаним кредитним договором ПАТ КБ «НАДРА» звернулося до Подільського (Ленінського) районного суду м. Кропивницького з позовною заявою про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 . Рішенням Подільського (Ленінського) районного суду м. Кропивницького віл 05.11.2012, по справі №1111/7295/12 позовні вимоги ПАТ «КБ «Надра» до Відповідача задоволено та стягнуто заборгованість за договором про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, в сумів в сумі 313 317,21 грн. 05.08.2020 року між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» був укладений Договір №GL48N718070_blank про відступлення прав вимоги. 30.09.2020 року між ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» був укладений Договір №GL48N718070_blank_01 про відступлення прав вимоги. Ухвалою Подільського (Ленінського) районного суду м. Кропивницького від 09.02.2021 у справі №1111/7295/12 замінено сторону стягувача з Публічне акціонерне товариство «КБ «Надра» на Товариство з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ». Відповідач так і не вчинила жодних дій щодо погашення заборгованості. Відповідно до розрахунку інфляційних витрат і 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов`язання, яке становить 313317 грн, за період з 01.05.2017 року по 23.02.2022 року (дата розрахунку до введення Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 воєнного стану) розмір нарахованих інфляційних витрат і 3% річних на суму боргу становить 193 082 грн., що складається з: інфляційне збільшення – 147 784,88 грн.; 3% річних – 45 297,91 грн., тому позивач звернувся в суд з даним позовом.
Ухвалою судді від 30.06.2025 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання. Запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву, позивачу роз`яснено право подати відповідь на відзив, та відповідачам право на подання заперечень на відповідь на відзив.
Ухвалою суду від 05.11.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.
20.01.2026 року, через канцелярію суду від відповідача надійшов відзив, в якому вона зазначила, що вважає позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими, та просить відмовити в їх задоволенні з наступних підстав:
1. позивачем не надано суду достатніх та допустимих доказів щодо переходу права вимоги за спірним договором.
2. не надано доказів щодо підтвердження повідомлення боржника щодо відступлення права вимоги за договором.
3. позивачем не надано інформацію щодо стану виконання рішення суду щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 
4. наданий позивачем розрахунок заборгованості не відповідає дійсності.
20.01.2026 року відповідач подала суду заяву про застосування строків позовної давності.
19.02.2026 року представник позивача, за допомогою підсистеми «Електронний суд», подав додаткові пояснення по справі, в яких зазначив що судом встановлено належний перехід права вимоги до позивача, так як ухвалою суду від 09.02.2021 по справі №1111/7295/12 було замінено сторону стягувача по справі на ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ». Щодо правомірності розрахунку – позивач вважає його правомірним, а відповідач не скористалась своїм право та не подала суду контррозрахунок. Щодо строків позовної давності позивач зазначає, що позивачем вони не були пропущені, так як строки переривалися на час дії карантину та у зв`язку з введенням воєнного стану. Позовні вимоги підтримав, та просив їх задовольнити.
20.03.2026 року відповідач ОСОБА_1 подала суду заперечення на додаткові пояснення, в яких зазначила, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів щодо переходу права вимоги до відповідача. В матеріалах справи міститься Додаток №1 до договору відступлення права вимоги, в якому вказаний боржник – ОСОБА_2 , а не ОСОБА_1 , а долучена до пояснень позивача копія Додатку до договору відступлення права вимоги не є належним доказом, так як не завірена належним чином, тому не може бути належним та допустимим доказом по справі. Просила суд належним чином дослідити розрахунок заборгованості, перевірити його та оцінити в сукупності. Також не погодилася із нарахуванням інфляційних втрат та 3% річних.
20.03.2026 року відповідач ОСОБА_1 подала суду клопотання про витребування доказів по справі.
Ухвалою суду від 23.03.2026 року витребувано докази від ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ».
У судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. 
Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлялась належним чином. Причину своєї неявки суду не повідомила.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно ч. 1 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи.
Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Оцінюючи аргументи, викладені в заявах по суті, суд в тому числі керується прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, який зазначав, що хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (рішення у справі «Руїз Торіха проти Іспанії» (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.94 р., Серія A, № 303-A, параграф 29).
Судом встановлено, що між ОСОБА_1 та ВАТ КБ «НАДРА» був укладений договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. на підставі якого ВАТ КБ «НАДРА» надав на ім`я відповідача кредитну картку Visa Gold № НОМЕР_1 з пільговим періодом кредитування, відкрив відповідачу рахунок в доларах США та встановив ліміт кредитування в розмірі 23 450 доларів США за відсотковою ставкою 19,08% річних (а.с. 33).
Додатковою угодою №2 від 27.09.2007 року до договору про відкриття карткового рахунку та обслуговування кредитної картки, яка є його невід`ємною частиною, п.1.2 передбачено, що ліміт кредитування встановлюється карткодержателю на строк дії платіжної картки до 31.09.2009 року (а.с.34).
Рішенням Подільського (Ленінського) районного суду м. Кропивницького віл 05.11.2012, по справі №1111/7295/12 позовні вимоги ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_1 задоволено та стягнуто заборгованість за договором про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, в сумів в сумі 313 317,21 грн. (а.с. 38-40).
05.08.2020 року, відповідно до результатів відкритих торгів, оформлених протоколом електронних торгів №UA-EA-2020-05-12-000017-b від 22.05.2020 року між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» був укладений Договір №GL48N718070_blank про відступлення прав вимоги. За умовами даного договору ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» набуло право вимоги до боржників, майнових поручителів та фінансових поручителів зокрема за договором про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (з додатками, додатковими угодами, договорами про внесення змін та доповнень тощо) укладеного між ОСОБА_1 та ВАТ КБ «Надра» та договорами забезпечення (а.с. 16-18).
30.09.2020 року між ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» був укладений Договір №GL48N718070_blank_01 про відступлення прав вимоги. За умовами даного Договору ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» набуло право вимоги до боржників, майнових поручителів та фінансових поручителів зокрема за договором про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (з додатками, додатковими угодами, договорами про внесення змін та доповнень тощо) укладеного між ОСОБА_1 та ВАТ КБ «Надра» та договорами забезпечення (а.с. 21-22).
Ухвалою Подільського (Ленінського) районного суду м. Кропивницького від 09.02.2021 у справі №1111/7295/12 замінено сторону стягувача з Публічне акціонерне товариство «КБ «Надра» на Товариство з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ».
Відповідно до здійсненого позивачем розрахунку, інфляційні втрати товариства за несвоєчасне виконання відповідачем рішення суду складають 45297,91 грн., а 3 % річних за період з 01.05.2017 року по 23.02.2022 рік – 147 784,88 грн.
Спір між сторонами виник з приводу стягнення інфляційних втрат та 3 % відсотків річних за несвоєчасне виконання рішення суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч. 1, 2, 3, 4 ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України).
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
За змістом п. 1 ст. 6, ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, кожен має право на розгляд його справи у продовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.
Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до статті 628 ЦК України Договір, що укладається між Банком та клієнтом є змішаним договором, в якому містяться елементи різних договорів, в тому числі але не виключно: договору банківського рахунка; договору про споживчий кредит.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно з ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.
За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.
Наведене вище узгоджується з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постановах від 10 квітня 2018 року у справі №910/10156/17(провадження № 12-14гс18), від 11 квітня 2018 року у справі №758/1303/15-ц (провадження № 14-68цс18) та від 16 травня 2018 року у справі №686/21962/15-ц (14-16цс18).
Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 01 жовтня 2014 року № 6-113цс14, з якою погодилась Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 травня 2018 року у справі №686/21962/15-ц, провадження № 14-16цс18.
Так, Верховний Суд вказав, що приписи статті 625 ЦК України поширюються на будь-які грошові зобов`язання, незалежно від підстав їх виникнення, у тому числі і на ті, які виникли у зв`язку із заподіянням шкоди.
Стаття 625 ЦК України не обмежує права кредитора звернутися до суду за захистом свого права, якщо грошове зобов`язання не виконується й після вирішення судом питання про стягнення основного боргу.
Чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з постановленням судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника та не виключає його відповідальності за порушення строку розрахунків.
Зазначене відповідає правовому висновку, викладеному в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 07 лютого 2018 року, справа №910/11249/17.
Отже, з огляду на те, що відповідач порушив грошове зобов`язання зі сплати коштів, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення у вигляді стягнення 3 % річних та інфляційних нарахувань відповідно до статті 625 ЦК України.
Згідно із ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Зважаючи на вищевикладене, беручи до уваги, що грошове зобов`язання яке виникло між сторонами є договірним, але не визначено іншого розміру процентів, у позивача в силу ст. 625 ЦПК України наявне право нарахування інфляційних втрат та трьох 3 % річних за період з дня виникнення грошового зобов`язання по день, що передує дню виконання зобов`язання.
З наданого позивачем розрахунку вбачається, що виходячи з загальної суми простроченого грошового зобов`язання у розмірі 313 317,00 грн, 3 % річних становлять 45297,91 грн, а інфляційні втрати 147 784,88 грн. Наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідачем не спростований.
З огляду на наведене, суд повно та всебічно дослідивши обставини справи та надані докази, приходить до переконання, що стягненню з ОСОБА_1 за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання підлягають стягненню 3 % річних у сумі 45297,91 грн. та інфляційні втрати в сумі 147 784,88 грн., а позов підлягає задоволенню у повному обсязі.
Щодо строків позовної давності, суд зазначає наступне. 
Законом України від 30 березня 2020 року № 540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».
Строк дії карантину неодноразово продовжувався постановами Кабінету Міністрів України та був відмінений з 24:00 год. 30 червня 2023 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року № 651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».
Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні »№ 64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05:30 год. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, який Указами Президента України неодноразово продовжувався.
Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15 березня 2022 року № 2120-ІХ, який набрав чинності 17 квітня 2022 року, розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 19, відповідно до якого у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану».
Закон України №4434-ІХ від 14.05.2025 року «Про внесення зміни до розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного України щодо поновлення перебігу позовної давності», яким виключено пункт 19 «Прикінцевих та перехідних положень» щодо призупинення строків позовної давності, набирає чинності через три місяці з дня, наступного за днем його опублікування, тобто з 04.09.2025 року.
Таким чином строки позовної давності Позивачем не порушені.
Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справ, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування документально підтверджених витрат по сплаті судового збору 2422,40 грн.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» до ОСОБА_1 про стягнення інфляційних втрат та 3% річних за прострочення грошового зобов`язання – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» інфляційні витрати та три проценти річних за період прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 01.05.2017 року по 23.02.2024 року у розмірі 193 082,00 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» 2422,40 грн. судового збору.
Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду.

Відомості про учасників справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ», код ЄДРПОУ 43115064, адреса – 49001, м. Дніпро, вул. Січових Стрільців, 9.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП – НОМЕР_2 , адреса – АДРЕСА_1 . 

Суддя Подільського 
районного суду 
міста Кропивницького Ірина Миколаївна Шевченко