Справа № 445/1144/26 
провадження № 2/445/1408/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

15 вересня 2026 року Золочівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кіпчарського О.М.
секретаря судового засідання Кшемінської О.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Золочеві Львівської області у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Єврокредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :
30.04.2026 року, через систему «Електронний суд» позивач, в інтересах якого діє представник Журавльов С.Г., звернувся до Золочівського районного суду Львівської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. 
Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 01.03.2019 року між АТ «Мегабанк» та відповідачем був укладений кредитний договір № 17-902-855-2-19-Г, згідно якого йому було надано кредит з ануїтентними платежами. 
03.09.2024 року між АТ «Мегабанк» та ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» за результатами відкритих торгів (аукціону) укладено договір про відступлення прав вимоги № GL1N426240, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 17-902-855-2-19-Г від 01.03.2019 року перейшло до ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс».
27.12.2024 року між ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» та ТОВ «ФК Єврокредит» укладено договір про відступлення прав вимоги № 1/12, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 17-902-855-2-19-Г від 01.03.2019 року перейшло до ТОВ «ФК Єврокредит».
Позивач вказує, що відповідач своїх зобов`язань за договором кредиту не виконує, як наслідок просить стягнути з нього заборгованості у розмірі 141 548,36 грн, яка складається із 58 666,76 грн прострочена заборгованість за сумою кредиту, 25 624,40 грн заборгованість за сумою відсотків, 57 257,20 грн заборгованості за комісією, а також судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2662,40 грн та 11 200,00 грн витрат на правничу допомогу. 
Ухвалою судді Золочівського районного суду Львівської області від 06.05.2026 року відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати її розгляд в порядку спрощеного провадження без виклику сторін. 
Ухвала про відкриття провадження надіслана відповідачу 11.05.2026 року та отримана останньою 12.05.2026 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. 
На момент постановлення даного судового рішення від сторін не надходило заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.
03.06.2026 року через систему «Електронний суд», представником відповідача подано відзив щодо заявленого позову. Вказаний відзив подано з порушенням строку на його подання, оскільки ухвалою про відкриття провадження визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.
В якості поважності причин пропуску строку на подання відзиву, представник відповідача вказує, що ОСОБА_1 є необізнаною особою в юридичних аспектах і потребує правничої допомоги з боку адвоката для правильності подання відповідних процесуальних документів, а також для захисту своїх прав та інтересів в судовому провадженні. 
Вказану причину суд визнає не поважною, оскільки 15 днів, це достатній час для залучення адвоката, підготовки відзиву, подання відповідних доказів. Про продовження вказаного строку сторона відповідача в межах встановленого 15-ти денного строку для подання відзиву не клопотала, інших поважних причин пропуску строку не навела. 
Відтак, при ухваленні судового рішення у справі вказаний відзив судом до уваги не приймається. 
Окремим процесуальним документом представником відповідача подано заяву про зменшення витрат на правничу допомогу. 
Оскільки розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Судом вивчено наявні матеріали справи, досліджено письмові докази, оцінено доказ кожен окремо та в їх сукупності, внаслідок чого встановлено наступне. 
01.03.2019 року між АТ «Мегабанк» та відповідачем було укладено кредитний договір №17-902-855-2-19-Г відповідно до якого відповідачу було надано кредит у розмірі 74360,00 на строк до 28.02.2023 року, зі сплатою відсотків 10% річних, розмір комісії за обслуговування кредиту – 1,4 від суми кредиту щомісячно. 
03.09.2024 року між АТ ««Мегабанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «Мустанг фінанс» укладено Договір факторингу № GL1N426240, у відповідності до умов якого АТ «Мегабанк» передало (відступає) ТОВ «ФК «Мустанг фінанс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Мустанг фінанс» приймає належні АТ «Мегабанк» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників, зокрема й до відповідача.
27.12.2024 року між ТОВ «ФК «Мустанг фінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Єврокредит» укладено Договір факторингу № 1/12, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Мустанг фінанс» передало (відступає) ТОВ «ФК Єврокредит» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК Єврокредит» приймає належні ТОВ «ФК «Мустанг фінанс» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників, зокрема й до відповідача за кредитним договором № 17-902-855-2-19-Г від 01.03.2019 року. 
У наданому позивачем розрахунку заборгованості зазначено, що у відповідача наявний борг на суму 141 548,36 грн, яка складається із 58 666,76 грн прострочена заборгованість за сумою кредиту, 25 624,40 грн заборгованість за сумою відсотків, 57 257,20 грн заборгованості за комісією.
Вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного. 
Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст. 208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу (які сторонами вчиняються усно та виконуються повністю у момент їх вчинення).
Частиною 1 ст. 626 ЦК України, передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. 
Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦПК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені Законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
За змістом ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
За положеннями ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору і вимог закону.
Згідно приписів ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до частин 1 та 2 ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.
Згідно до частини 1 статті 1080 ЦК України, договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження.
Враховуючи, що позивачем доведено факт укладення між АТ «Мегабанк»» та відповідачем відповідного кредитного договору та надання відповідачу обумовленої суми кредиту, переказаної останньому на його банківську карту, а також факт порушення відповідачем взятих на себе зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів, відступлення прав вимоги за кредитним договором на користь позивача, суд приходить до висновку, що заявлений позов є підставним та підлягає до задоволення в цій частині. 
Окрім того, розмір комісії передбаченої договором, що нараховується за ставкою 1,4 відсотків від суми кредиту щомісячно, нічим не обґрунтовано, не підтверджено, розмір такої комісії не є співмірним із сумою виданого кредиту, в чому полягали послуги за яку кредитодавець передбачав таку комісію, договором не обумовлено, розмір такої комісії є по суті прихованими процентами, що не узгоджується з положеннями ЗУ «Про споживче кредитування», відтак і оплати відповідача неправомірно зараховано в якості оплати боргу за комісією по обслуговуванню кредиту. Зворотного позивачем не доведено, а тому в частині стягнення комісії у розмірі 57257,20 грн, позов також не підлягає до задоволення. 
В якості оплати комісії за обслуговування кредиту відповідачем сплачено загалом 12 492,48 грн, які необхідно відповідно зарахувати в якості оплати відсотків за користування кредитними коштами. 
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Понесення позивачем судових витрат у виді судового збору в розмірі 2 662,40 грн. підтверджено відповідним платіжним дорученням від 29.04.2026 року.
Відтак, відповідно до положень ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь ТОВ «Фінансова компанія «Єврокредит» підлягає стягненню сума вищевказаного судового збору, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. 
Окрім цього, відповідно до частини 1 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Згідно пункту 2 частини 2 статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 та частина 8 статті 141 ЦПК України).
З матеріалів справи вбачається, що на виконання вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України представником ТОВ «Фінансова компанія «Єврокредит» до матеріалів справи долучено наступні документи: договір про надання правничої допомоги, акт прийому- передачі наданих послуг, копія ордера на надання правничої допомоги. 
При цьому розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Аналогічних висновків дійшла ВП ВС у постанові від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц, ОП КГС ВС від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19.
Таким чином, суд, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, враховуючи конкретні обставини справи, розгляд якої проводився в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін, погоджується із доводами, викладеними в заяві про зменшення витрат на правничу допомогу та дійшов переконання, що заявлені представником позивача вимоги про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу є завищеними та неспівмірними зі складністю справи, а також, обсягом наданих адвокатом послуг позивачу, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (послуг), а саме складення позовної заяви, а тому обґрунтованими є витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 грн.
Щодо заявлених відповідачем витрат на правничу допомогу у розмірі 9500,00 грн, суд такі до уваги не приймає, оскільки поданий представником відповідача відзив на позов поданий з пропуском встановленого строку, причини пропуску строку визнані не поважними, поданий представником відзив не приймався до уваги при постановленні даного судового рішення. 
Керуючись ст. 509, 526, 527, 530, 623, 638, 1048, 1050, 1054 ЦК України, ст. 4, 12, 13, 80, 81, 141, 263, 265 ЦПК України, суд –

у х в а л и в :
позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Єврокредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором – задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Єврокредит», код ЄДРПОУ 40932411, місцезнаходження юридичної особи: 49001, Дніпропетровська область, м. Дніпро, пров. Ушинського, буд.1 офіс 105, заборгованість за договором кредиту № 17-902-855-2-19-Г від 01.03.2019 в розмірі 71 798,68 грн (сімдесят одна тисяча сімсот дев`яносто вісім гривень 68 копійок), яка складається із 58 666,76 грн (п`ятдесят вісім тисяч шістсот шістдесят шість гривень 76 копійок) прострочена заборгованість за сумою кредиту, 13 131,92 грн (тринадцять тисяч сто тридцять одна гривня 92 копійки) заборгованість за сумою відсотків. 
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Єврокредит», код ЄДРПОУ 40932411, місцезнаходження юридичної особи: 49001, Дніпропетровська область, м. Дніпро, пров. Ушинського, буд.1 офіс 105, судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1 350,47 грн (одна тисяча триста п`ятдесят гривень 47 копійок), а також 3 000,00 грн (три тисячі гривень 00 копійок) витрат на правничу допомогу. 
В задоволенні решти позовних вимог – відмовити. 
Копію рішення суду негайно надіслати сторонам. 
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Повний текст рішення виготовлено та підписано 15 вересня 2026 року. 

Суддя          О.М. Кіпчарський