Справа № 643/11904/26
Провадження № 2/643/7248/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.09.2026          м. Харків

Салтівський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого - судді Замікули Б.С.,
за участю секретаря судового засідання – Юшиної К.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 
до ОСОБА_2 
про розірвання шлюбу,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Салтівського районного суду міста Харкова з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 18.09.2010 Червонозаводським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис
№ 392.
В обґрунтування позову зазначено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох дітей. З часом погляди сторін на сімейне життя та подружні обов`язки змінилися, між ними втрачено взаєморозуміння та повагу, що призводило до постійних сварок. Спільне сімейне життя припинено: сторони не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, емоційний зв`язок між ними втрачено, відповідач фактично проживає окремо від позивача та дітей. Спроби налагодити стосунки позитивного результату не мали, можливості зберегти сім`ю немає. Збереження шлюбу, на переконання позивача, суперечить інтересам кожного з подружжя, а також інтересам дітей. Питання поділу майна подружжя, місця проживання дітей та їх утримання врегульовані сторонами у добровільному порядку шляхом укладення 14.05.2026 нотаріально посвідчених договорів, у зв`язку з чим спору з цих питань між сторонами немає. Судові витрати позивач просив покласти на себе.
Ухвалою суду від 08.06.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Сторони, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явились.
Позивач через свого представника – адвоката Тарусіну Я.М. подав до суду заяву від 09.09.2026, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив позов задовольнити.
Відповідач надіслала до суду заяву від 09.09.2026, підписану кваліфікованим електронним підписом, в якій просила розглядати справу без її участі, зазначивши, що позовні вимоги визнає у повному обсязі, просить позов задовольнити та строку для примирення не потребує.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до ч. 4 ст. 247 ЦПК України.
Як визначено ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. За правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 05.09.2022 у справі № 1519/2-5034/11, наведене положення слід розуміти так, що у разі ухвалення судового рішення за відсутності учасників справи, коли його проголошення не відбувається, датою ухвалення рішення є дата складення повного судового рішення, навіть якщо фактичне вирішення справи відбулось у судовому засіданні, яким завершено її розгляд; при цьому незбіг дати судового засідання та дати ухвалення (складення повного) судового рішення не є порушенням прав учасників справи.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.
Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 18.09.2010 Червонозаводським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 392, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 18.09.2010. Після реєстрації шлюбу відповідачу присвоєно прізвище « ОСОБА_3 ».
Від шлюбу сторони мають двох дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , актовий запис № 1171 від 11.10.2011), та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , актовий запис № 114 від 21.01.2015).
Позивач наполягає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить його інтересам. Відповідач позов визнала повністю та зазначила, що строку для примирення не потребує. Відтак у суду немає сумнівів у правдивості позиції сторін щодо недоцільності збереження шлюбу.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.
Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Аналогічно ч. 1 ст. 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка; примушування до шлюбу не допускається.
За ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно з ч. 3 ст. 56 СК України кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини.
За приписами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Обмежень щодо пред`явлення позову, встановлених ч. 2 ст. 110 СК України, судом не встановлено.
Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Згідно зі ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. У цій справі підстав для надання сторонам строку для примирення суд не вбачає, оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач позов визнала та прямо зазначила, що строку для примирення не потребує. За таких обставин вжиття заходів щодо примирення було б формальним і безрезультатним.
Згідно з ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Визнання відповідачем позову у цій справі узгоджується із законом та не порушує прав інших осіб, а тому приймається судом як обставина, що підтверджує відсутність між сторонами спору щодо припинення шлюбу.
Оцінюючи інтереси дітей сторін, суд враховує, що розірвання шлюбу не змінює обсягу батьківських прав та обов`язків батьків щодо дітей (ст. 141 СК України). Отже, збереження шлюбу, який фактично припинив своє існування та є формальним, не відповідатиме інтересам дітей, тоді як його розірвання прав та інтересів дітей не порушує.
Вирішуючи питання про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу є однією з основних його засад. Оскільки обидві сторони наполягають на його розірванні, відмова у задоволенні позову означала б примушування подружжя до шлюбу, що є неприпустимим.
Оцінюючи докази у їх сукупності суд визнає їх достатніми для висновку про те, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.
Щодо розподілу судових витрат суд враховує позицію позивача, який просив покласти судові витрати на себе та не заявляв вимоги про їх стягнення з відповідача. Тому з урахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства, визначеного ст. 13 ЦПК України, суд не здійснює розподіл судових витрат, понесених позивачем під час розгляду справи. Водночас це не позбавляє позивача права стягнути понесені ним судові витрати в порядку, визначеному ст. 270 ЦПК України.
Керуючись ст. 21, 24, 56, 105, 110, 111, 112 СК України, ст. 12, 13, 89, 206, 223, 247, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу – задовольнити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 18 вересня 2010 року Червонозаводським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 392.
Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене судове рішення або якщо розгляд справи здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Учасники справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ).
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ).
Повне судове рішення складено та підписано 10.09.2026.

Суддя         Борис ЗАМІКУЛА