Справа № 187/1324/26

3/0187/532/26 

П О С Т А Н О В А 
іменем України

13 липня 2026 року
Суддя Петриківського районного суду Дніпропетровської області Караул О.А. розглянувши матеріали протоколу про адміністративне правопорушення, що надійшли із ВП №3 Дніпровського районного управління поліції № 2 ГУНП в Дніпропетровській області, складених відносно  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; проживає за адресою: АДРЕСА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП, 

ВСТАНОВИВ:

До Петриківського районного суду Дніпропетровської області надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення за ч. 4 ст. 121 КУпАП.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №699137 від 21.06.2026 слідує, що 21.06.2026 року о 17 год. 05 хв. в с-щі Петриківка по вул.. Ясна водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Мерседес номерний знак НОМЕР_1 , чим порушив вимоги п. 31.3.б ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 121 КУпАП. 
ОСОБА_2 у судовому засіданні вину не визнав.
Суд, заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ознайомившись зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення та матеріалами, доданими до нього, дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч.1ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно з положеннями ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Згідно з вимогами ст.ст.245,280 КУпАПзавданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом; при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст.251,254 КУпАП України розгляд справ про адміністративні правопорушення здійснюється на підставі протоколу про адміністративне правопорушення та у відповідності до зазначених в ньому обставин.
У вину ОСОБА_1 ставиться вчинення правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП.
Нормою ч. 3 ст. 121 КУпАП передбачена відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов.
Відповідно до ч.4 ст. 121 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частинами першою - третьою цієї статті.
Згідно з п.п.31.3.б розділу 31 Правил дорожнього руху, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).
Відповідно до ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті.
Обов`язковому технічному контролю не підлягають:
1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації
2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тон., причепи до них - із строком експлуатації до двох років.
3) технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені Законом України "Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України".
Разом з тим, складаючи протокол про адміністративне правопорушення, уповноважена на те особа, всупереч вимог ст.256 КУпАП та "Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху", затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 (далі Інструкція), у протоколі про адміністративне правопорушення (в графі «суть адміністративного правопорушення») не зазначила конкретну суть (обставини) правопорушення, яке ставиться у вину ОСОБА_1 , виходячи із диспозиції ч.4 ст.121 КУпАП (повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол), а саме не вказано: чи підлягає транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 проходженню технічного контролю, в який строк транспортний засіб повинен був пройти технічний контроль та відповідно до якого нормативного акта (ст. 121 КУпАП є бланкетною нормою Закону).
Пункт 31.3 «б» Правил дорожнього руху (який зазначений у протоколі) забороняє рух транспортних засобів, якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).
Тобто, вищевказані норми закону є бланкетними, а відтак у протоколі про адміністративне правопорушення (в графі «суть адміністративного правопорушення») має бути зазначений транспортний засіб, нормативний акт, його стаття, частина (пункт, абзац) статті, з викладенням змісту певної норми, вимоги якої порушила винна особа, в який строк транспортний засіб повинен був пройти технічний контроль, відповідно до якого нормативного акта.
Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) поширює на провадження у справах про адміністративні правопорушення стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, тобто – норми кримінального процесуального законодавства.
З урахуванням положень ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malafeyeva у Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява №36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin у. Russia» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).
З огляду на зазначене, ЄСПЛ дійшов висновку, що суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді, а також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції.
Оскільки суд позбавлений можливості змінювати чи доповнювати пред`явлене особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, обвинувачення, тому розглядає справу в межах протоколу про адміністративне правопорушення, в якому фактично відсутнє формулювання обвинувачення, виходячи із диспозиції ч. 4 ст. 121 КУпАП.
Відповідно до ч.2 ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, а згідно з частиною третьою цієї статті обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 08.07.2020 у справі N 463/1352/16-а, в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.
Оцінюючи встановлені факти, суд дійшов висновку, що порушення ОСОБА_1 вимог п. 31.3 «б» ПДР за викладених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин та відповідно вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП, не доведено, а тому провадження в справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП підлягає закриттю, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст.ст.7,9,24,121,251,247,252,283-285 КУпАП, суд,-
П О С Т А Н О В И В:
Провадження по справі відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня її винесення апеляційної скарги.

Суддя:	  	О. А. Караул