Справа № 674/1002/26 
Провадження № 2/674/940/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)

10 липня 2026 року м.Дунаївці

Дунаєвецький районний суд Хмельницької області в складі:
головуючої судді Шафікової Ю.Е.,
за участю секретаря Проценко Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного цивільну справу за позовом Акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Банк Кредит Дніпро"  звернулось до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №22030000660097 від 09.05.2024 року у розмірі 189191,20 грн., а також просить стягнути судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2662,40 грн. 
В обґрунтування своїх вимог позивач у позовній заяві посилається на те, що 09 травня 2024 року між ОСОБА_1 та Акціонерним Товариством «Банк Кредит Дніпро» укладено кредитний договір №22030000660097. Відповідно до умов кредитного договору відповідач отримав грошові кошти в розмірі 99960,00 грн. строком до 09.05.2029 року, сторонами погоджено, що щомісячна комісія за обслуговування кредиту 4,25% від суми кредиту, процентна ставка за користування кредитом 0,01% річних, на прострочену заборгованість за кредитом 56,00%. В зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх обов`язків за кредитним договором, станом на 23 квітня 2026 року загальний розмір заборгованості становить 189191,20 грн, який складається з 99960,00 грн.- залишок простроченого кредиту; 16,98 грн. залишок прострочених відсотків; 89214,30 грн. залишок прострочених комісій.
На даний час ОСОБА_1 продовжує ухилятися від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором про надання банківських послуг, що є порушенням законних прав та інтересів АТ «Банк Кредит Дніпро». 
Неможливість в досудовому порядку врегулювати спір, наявність непогашеної заборгованості, зумовило звернення позивача до суду з даним позовом.
Ухвалою судді від 21 травня 2026 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження з повідомлення сторін.
Представник позивача Акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро" в судове засідання не з`явився, подав до суду, в якій просив розглялд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти зачоного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву, а тому суд в порядку ст. 280 ЦПК України, вважає, що справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення.
Відтак, суд розглядає справу відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України заочно, оскільки проти цього не заперечує позивач.
У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, судом у відповідності до ч. 2 ст.247ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, вважає що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.
Судом встановлено, що 09 травня 2024 року між Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №22030000660097 банківська послуга «Кредит готівкою».
Відповідно до Розділу І Договору, Банк надав ОСОБА_1 грошові кошти на наступних умовах: сума Кредиту 99960,00 грн; строк кредитування - 60 місяців; кінцева дата погашення Кредиту: 09.05.2029 року; цільове призначення: на споживчі потреби; Процентна ставка за користування Кредитом є фіксованою та нараховується на строкову заборгованість за Кредитом у розмірі: 0,01 % річних, процентна ставка за користування кредитом на прострочену заборгованість 56 % річних. Комісія за надання кредиту у розмірі 4760,00 грн. Щомісячна комісія за обслуговування кредиту 4,25 % від суми кредиту.
Відповідно до Розділу 3 Договору «Порядок погашення заборгованості за договором», платежі щодо погашення заборгованості з Кредитом, сплати процентів та щомісячної комісії за обслуговування Кредиту здійснюється у вигляді щомісячних рівномірних платежів.
Підписавши Кредитний договір, відповідач погодився з його умовами та правилами надання банківських послуг від АТ «Банк Кредит Дніпро».
З виписки з рахунку ОСОБА_1 вбачається, що відповідач шляхом безготівкового перерахування отримав від АТ «Банк Кредит Дніпро» кошти, надані на підставі кредитного договору №22030000660097 від 09 травня 2024 року.
З урахуванням викладеного суд доходить висновку, що АТ «Банк Кредит Дніпро» в повному обсязі виконав свої зобов`язання за Договором, оскільки надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором.
При застосуванні норм права до спірних правовідносин судом враховується наступне.
Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені в ст.11 ЦК України, зокрема з договорів та інших правочинів.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За змістом ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України).
Позивач надсилав відповідачу вимогу про повернення кредиту, однак дана вимога не була виконана відповідачем.
Згідно із положеннями ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до вимог ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Статтею 623 ЦК України встановлено, що боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.
Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Звертаючись з даним позовом до суду, позивач просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №22030000660097 від 09 травня 2024 року станом на 23 квітня 2026 року загальний розмір заборгованості становить 189191,20 грн, який складається з 99960,00 грн.- залишок простроченого кредиту; 16,98 грн. залишок прострочених відсотків; 89214,30 грн. залишок прострочених комісій.
Щодо заборгованості по комісії за кредитом, суд зазначає наступне.
Комісія за надання кредиту в розмірі 4760,00 грн. визначена умовами договору (п. 1.2 Договору) та не суперечить положенням Закону України «Про споживче кредитування», оскільки сам факт укладення між сторонами договору свідчить про його підготовку, організацію, яка очевидно пов`язана з його юридичним оформленням та як наслідок надання фінансової послуги (кредиту).
Водночас вимога позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за комісією за обслуговування кредиту розмірі 89214,30 грн, задоволенню не підлягає, зважаючи на наступне.
Пунктом 1.2 Договору визначено, що позичальник сплачує комісію за обслуговування кредиту 4,25% від суми кредиту.
Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» наведено перелік типових умов, які вважаються несправедливими в розумінні законодавства про захист прав споживачів.
Згідно з ч. 4 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» зазначено, що перелік несправедливих умов у договорах із споживачами не є вичерпним.
Засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність (ч. 6 ст. 3 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
З урахуванням положень ч. 1 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 13.07.2022 у справі № 496/3134/19.
У Постанові Верховного Суду від 06.11.2023 у справі № 204/224/21 зазначено, якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Аналізовані умови кредитного договору свідчать про системність платежів за комісію за управління (обслуговування) кредиту (кожні 15 днів протягом строку кредитування), проте позивач не надав доказів реального надання і переліку конкретних послуг фактично наданих споживачу, необхідності їх надання в розумінні статей 8, 11 Закону України «Про споживче кредитування».
Верховний Суд у постанові від 31 січня 2024 року у справі № 450/126/20 сформулював правовий висновок про те, що розрахунково-касове обслуговування - це послуги, що надаються банком клієнту на підставі відповідного договору, у тому числі у вигляді електронного документа, укладеного між ними, які пов`язані із переказом коштів з рахунка (на рахунок) цього клієнта, видачею йому коштів у готівковій формі, а також здійсненням інших операцій, передбачених договором.
Розрахунково-касове обслуговування є однією з базових операцій банків. Будь яка операція - і пасивна, і активна, і надання послуг - неминуче супроводжується здійсненням платежу, отже - розрахунковим чи касовим обслуговуванням відповідного клієнта. Причому виконання таких операцій виконуються за дорученням клієнтів, яких банки здійснюють платежі, чи касові операції.
Банки на договірній основі здійснюють розрахунково-касове обслуговування своїх клієнтів і виконують їх розпорядження щодо перерахування коштів з рахунків, за що стягують плату з клієнтів у вигляді комісійної винагороди.
Отже, касове обслуговування - це сукупність банківських операцій з прийняття готівкових коштів від клієнтів і зарахування їх на відповідні банківські рахунки та видачі з клієнтських рахунків через касу банку готівкових коштів згідно з розпорядженням клієнтів на цілі, передбачені чинним законодавством. Касові операції виконуються відповідно до інструкції з організації емісійно-касової роботи в установах банків України.
Комісія за обслуговування кредитної заборгованості не є банківською послугою в розумінні Закону України «Про банки і банківську діяльність», за яку позикодавець може отримувати будь-яку плату чи винагороду.
Необхідність внесення плати за додаткові, супутні послуги банку, пов`язані з розрахунково-касовим обслуговуванням, передбачена в розділі 4 «Графік платежів/розрахунок загальної вартості кредиту для клієнта та реальної процентної ставки» кредитного договору (колонка 8 графіка).
При цьому в кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування).
З огляду на зазначене, нарахування комісії за обслуговування кредиту у розмірі 89214,30 є безпідставним та порушує ч. 1 та ч. 2 ст.11, ч. 5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування».
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню і з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача Акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро" слід стягнути заборгованість за кредитним договором №22030000660097 від 09.05.2024 року в сумі 104736,98 грн., з яких: 99960 грн. заборгованість простроченого кредиту, 16,98 грн. заборгованість прострочених відсотків, 4760 грн.- комісія за надання кредиту.
Задовольняючи позовні вимоги частково, суд також враховує, що відповідач не скористався своїм правом та не подав до суду відзиву на позовну заяву, не спростував розрахунок суми позовних вимог, не подав доказів на погашення заборгованості за кредитним договором, що є її процесуальним обов`язком. Отже сума заборгованості ним не заперечується.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно задоволених вимог, а тому оскільки позов задоволено на 55,36 % (104736,98 х 100 : 189191,20), судовий збір слід стягнути в розмірі 1473,90 грн (2 662,40 х 55.36 %: 100).

Керуючись ст. ст. 259, 263-265, 280-282, 293, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ПозовАкціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь  Акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро" (місцезнаходження: м. Київ вул. Жилянська,75, код ЄДРПОУ 14352406)  заборгованість за кредитним договором №22030000660097 від 09.05.2024 року в сумі 104736 (сто чотири тисячі сімсот тридцять шість) гривень 98 (дев`яносто вісім) копійок, з яких: 99960 (дев`яносто дев`ять тисяч дев`ятсот шістдесят) гривень заборгованість простроченого кредиту, 16 (шістнадцять) гривень 98 (дев`яносто вісім) копійок заборгованість прострочених відсотків, 4760 (чотири тисячі сімсот шістдесят) гривень - комісія, а також 1473 (одну тисячу чотириста сімдесят три) гривні 90 (дев`яносто) копійок судового збору.
В іншій частині позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 15 липня 2026 року.

Суддя Ю. Е. Шафікова