Справа № 296/502/26
2/296/1644/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(ЗАОЧНЕ)
"14" вересня 2026 р. м.Житомир

Корольовський районний суд міста Житомира у складі:
головуючого судді Адамовича О.Й.,
за участі секретаря судового засідання Світко Т.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Комунального підприємства "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги із централізованого опалення, постачання теплової енергії, -

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради звернулось до Корольовського районного суду м. Житомира із позовною заявою, відповідно до змісту якої просить стягнути з ОСОБА_4 , в особі законного представника, який діє в інтересах неповнолітнього (на момент утворення заборгованості з 01 жовтня 2009 року по 01 лютого 2018 року) ОСОБА_5 , на користь Комунального підприємства «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради заборгованість за послуги із централізованого опалення, постачання теплової енергії у розмірі 1589 грн. 19 коп.; стягнути з ОСОБА_5 на користь Комунального підприємства «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради заборгованість за послуги із централізованого опалення, постачання теплової енергії в період з 01 лютого 2018 року по 01 січня 2026 року у розмірі 6925 грн. 73 коп. та витрати на оплату судового збору у розмірі 832 грн. 00 коп.; стягнути з ОСОБА_4 на користь Комунального підприємства «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради заборгованість за послуги із централізованого опалення, постачання теплової енергії у розмірі 8514 грн. 92 коп. та витрати на оплату судового збору у розмірі 832 грн. 00 коп.; стягнути з ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради заборгованість за послуги із централізованого опалення, постачання теплової енергії у розмірі 8514 грн. 92 коп. та витрати на оплату судового збору у розмірі 832 грн. 00 коп.; стягнути з ОСОБА_4 на користь Комунального підприємства «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради заборгованість за послуги із централізованого опалення, постачання теплової енергії у розмірі 8514 грн. 92 коп. та витрати на оплату судового збору у розмірі 832 грн. 00 коп.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , співвласниками якої є відповідачі, забезпечується послугами централізованого опалення та постачання теплової енергії, які надає позивач. З 01 жовтня 2009 року по 01 січня 2026 року відповідачі в повному обсязі не сплачували кошти за надані послуги позивачем, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 34059,71 грн. Позивач вказав, що підприємство неодноразово нагадувало відповідачам про необхідність оплати заборгованості за надані послуги централізованого опалення та постачання теплової енергії, проте, відповідачі борг не сплатили. Тому просить стягнути з відповідачів на свою користь 34059,71грн. боргу за спожиті послуги централізованого опалення та постачання теплової енергії, витрати з оплати судового збору. 
Ухвалою від 18.02.2026 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Ухвалою від 17.06.2026 року провадження по цивільній справі за позовом Комунального підприємства "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради до ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги централізованого опалення та постачання теплової енергії в частині пред`явлення позовних вимог до відповідача ОСОБА_6 - закрито, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства ( ОСОБА_6 на час звернення до суду помер). 

Ухвалою від 14.09.2026 року провадження по цивільній справі за позовом Комунального підприємства "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради до ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги централізованого опалення та постачання теплової енергії в частині пред`явлення позовних вимог до відповідача ОСОБА_1 та ОСОБА_3 закрито, у зв`язку з відсутністю предмету спору ( ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в повному обсязі сплатили заборгованість). 
Представник позивача подала до суду письмову заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечує (а.с.78).
Від відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 надійшли письмові пояснення, в яких вказано про загибель ОСОБА_6 під час виконання бойового завдання та про часткове погашення боргу. 
Від відповідача ОСОБА_2 відзив на позовну заяву не надходив, про розгляд справи повідомлявся поштою. Крім того, відповідачів повідомлено через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.
У призначені судові засідання відповідачі не з`явилися, причини неявки суду не відомі.
Враховуючи вищевикладене, у суду є підстави вважати, що відповідачі належним чином повідомлені про порядок розгляду справи.
Згідно з ч.1 ст.174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи.
Як встановлено, ч. 8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, на підставі ст.ст.211, 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторони.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка була також законним представником на момент утворення заборгованості з 01 жовтня 2009 року по 01 лютого 2018 року неповнолітнього ОСОБА_6 , а також ОСОБА_1 є споживачами послуг з централізованого опалення та постачання теплової енергії за адресою: АДРЕСА_1 , що надаються Комунальним підприємством "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради. 
Зокрема, як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №451592404 від 11.11.2025р. ОСОБА_2 належить 1/4 частини квартири АДРЕСА_2 на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 від 13.01.2006 року; ОСОБА_3 належить 1/4 частини квартири АДРЕСА_2 на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 від 13.01.2006 року; ОСОБА_1 належить 1/4 частини квартири АДРЕСА_2 ; ОСОБА_6 належала 1/4 частини квартири АДРЕСА_2 на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 від 13.01.2006 року (а.с.11-12).
Згідно із наявними у матеріалах справи розрахунками заборгованості по особовому рахунку № НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_1 , в період з 01 жовтня 2009 року по 01 січня 2026 року у відповідачів утворилась заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та постачання теплової енергії в розмірі 34059,71 грн , яку на момент пред`явлення позову відповідачами добровільно сплачено не було. 
Відповідно до статті 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно статті 358 ЦК України передбачає, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.
Стаття 360 ЦК України передбачає зобов`язання співвласника, відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності, брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном, тобто нести витрати, які є об`єктивно необхідними для підтримання спільного майна у належному стані.
Згідно статті 162 ЖК України власники (споживачі) повинні щомісячно здійснювати оплату за отримані комунальні послуги у строки встановлені договором або законом. Плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін.
Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг, регулюються Законом України "Про житлово-комунальні послуги" від 09.11.2017 №2189-VIII (далі - Закон №2189-VIII).
Відповідно до статті 5 Закону №2189-VIII, до житлово - комунальних послуг належать: комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.
За змістом частини першої статті 9 Закону №2189-VIII, споживач здійснює оплату за спожиті житлово - комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово -комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
Згідно із частиною першою статті 10 Закону №2189-VIII, ціни (тарифи) на житлово -комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими.
Частинами другою, третьою та п`ятою статті 21 Закону №2189-VIII передбачено, що виконавець послуги з постачання теплової енергії повинен забезпечити постачання теплоносія безперервно, з гарантованим рівнем безпеки, обсягу, температури та величини тиску. Постачання теплової енергії для потреб централізованого опалення здійснюється в опалювальний період. Ціною послуги з постачання теплової енергії є тариф на теплову енергію для споживача, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. 
Згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до частини першої статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Статтею 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом.
Обов`язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і в статті 81 ЦПК України, відповідно до положень якої доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Отже співвласники квартири мають зобов`язання перед постачальником тепла щодо оплати отриманих послуг з опалення належної їм квартири у визначених частках, незалежно від проживання в ній. 
Як вказувалося вище, відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_1 сплатили свою суму боргу, тому провадження у цій частині було закрито. 
В частині вимог до ОСОБА_6 провадження було закрито, оскільки на час звернення до суду позивача з позовом відповідач помер. 
Відповідно до наявних у матеріалах справи доказів, у відповідача ОСОБА_2 за період з 01 жовтня 2009 року по 01 січня 2026 року утворилась заборгованість за надані послуги з централізованого опалення у розмірі 8514,92 грн, доказів на спростування наявності якої відповідачем надано не було, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню відповідно до його частки у праві власності на квартиру. 
Водночас позовні вимоги в частині стягнення заборгованості з ОСОБА_3 , як законного представника неповнолітнього ОСОБА_6 , у розмірі 1589 грн 19 коп. (на момент виникнення заборгованості за період з 01 жовтня 2009 року по 01 лютого 2018 року) задоволенню не підлягають, у зв`язку з недоведеністю наявності у ОСОБА_3 статусу такого законного представника ОСОБА_6 . Надана позивачем довідка про склад сім`ї не є належним та допустимим доказом на підтвердження сімейних зв`язків. Така довідка видана працівником позивача, у зв`язку з чим суд ставиться до цього доказу критично та не бере його до уваги при ухваленні рішення.
За наведених обставин, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову. 
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. 
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2 слід стягнути судові витрати на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст. 525, 526 ЦК України, Законом України "Про житлово-комунальні послуги", ст. ст. 82, 76-82, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280, 352-354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради заборгованість за послуги із централізованого опалення, постачання теплової енергії за період з 01 жовтня 2009 року по 01 січня 2026 року у розмірі 8514 грн. 92 коп. та витрати на оплату судового збору у розмірі 832 грн.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: Комунальне підприємство "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради, місцезнаходження за адресою: 10014, м. Житомир, вул. Київська, 48, код ЄДРПОУ 35343771.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 . 

Головуючий суддя О. Й. Адамович 

Дата складання повного тексту рішення: 16.09.2026