Копія

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" вересня 2026 р. Справа № 608/2463/26
Номер провадження2/608/1381/2026
Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючої судді Яковець Н. В. 
за участі секретаря Олійник О. С.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорткові цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
ВСТАНОВИВ:

В серпні 2026 року позивач ТОВ «Споживчий центр» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 05 грудня 2025 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 05.12.2025-100001120. Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит у розмірі 3 000 гривень строком на 217 днів. Умовами кредитного договору передбачено, що кредитор зобов`язується надати позичальнику кредит у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Кредитор надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності та поворотності. Згідно умов договору, сторони встановлюють, що проценти нараховуються з дня надання кредиту (включаючи безпосередньо день надання кредиту) включно до дати його фактичного повернення. У разі дострокового повного повернення кредиту позичальник у день цього повернення сплачує проценти за період фактичного користування кредитом (включаючи безпосередньо день надання кредиту). У разі дострокового часткового повернення кредиту у день повернення позичальник сплачує проценти за період фактичного користування всією сумою кредиту, а на залишок суми кредиту нараховуються проценти у загальному порядку, передбаченому договором.
06 грудня 2025 року між сторонами було укладено додатковий договір, за яким домовились за взаємною згодою та ініціативою позичальника збільшити суму кредиту, у зв`язку з чим внести такі зміни до договору: сума кредиту з дати укладення додаткового договору становить 10 000 гривень, яка складається з усіх траншів, зазначених у договорі (1-й транш) та в укладених сторонами додаткових договорах. За даним додатковим договором 2-й транш становить 7 000 гривень, дата надання/видачі кредиту 06.12.2025, строк, на який надається кредит, - 216 днів з дати його надання, дата повернення кредиту – 09.07.2026. 
Відповідачка ОСОБА_1 свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала, у зв`язку з чим виникла заборгованість за кредитним договором в розмірі 33 180 гривень, що складається з тіла кредиту в розмірі 10 000 гривень, процентів в розмірі 15 430 гривень, комісії (пов`язаної з наданням кредиту) 900 гривень, додаткової комісії (за обслуговуваня кредитної заборгованості) 1 800 гривень, відсотків, нарахованих по ст. 625 ЦК України 5 050 гривень. Позивач просить стягнути на його користь вказану суму заборгованості та судові витрати по справі. 
Ухвалою від 27 серпня 2026 року позовну заяву суд прийняв до розгляду та відкрив спрощене позовне провадження у справі з проведенням судового засідання з повідомленням (без виклику) сторін.
Відповідачка ОСОБА_1 заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзиву не подала, клопотання про відкладення розгляду справи від неї не надходили, про розгляд справи повідомлена належним чином. 
Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини.
Судом встановлено, що 05 грудня 2025 року між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачкою ОСОБА_1 укладено кредитний договір (оферти) № 05.12.2025-100001120 шляхом прийняття пропозиції про укладення кредитного договору (оферти) (кредитної лінії), яка розміщена на сайті кредитора та підписанням заявки після ідентифікації позичальника, обрання ним конкретних умов та схвалення їх кредитором, а також підписанням відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), які сформовані на сайті кредитора та підписані позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора (коду) Е723, отриманого позичальником в sms-повідомленні на номер телефону НОМЕР_1 , вказаний при його ідентифікації на сайті.
У пункті 2.1 розділу 2 пропозиції про укладання кредитного договору (оферти) вказано, що електронний кредитний договір, частиною якого є дана пропозиція про укладення кредитного договору (оферта), укладається кредитодавцем та позичальником у порядку, передбаченому Законом України "Про електронну комерцію".
Відповідно до п.2.2 розділу 2 Пропозиції про укладення кредитного договору (оферти) (кредитної лінії) електронний кредитний договір складається з наступних електронних документів, які містять всі його істотні умови: дана пропозиція про укладення кредитного договору (оферта), розміщена на веб-сайті кредитодавця у загальному доступі, а також у особистому кабінеті позичальника на веб-сайті кредитодавця; заявка сформована на сайті кредитодавця після ідентифікації позичальника, обрання ним конкретних умов та їх схвалення кредитодавцем; відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), сформована на сайті кредитодавця, та підписана позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора (кода), отриманого позичальником в смс-повідомленні на номер телефону, вказаний при його ідентифікації на сайті.
За цим договором кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник повернути кредит та сплатити проценти (п.3.1 Пропозиції про укладення кредитного договору (оферти)).
За змістом пункту 3.2 розділу 3 пропозиції про укладення кредитного договору (оферти) кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.
Кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах, які встановлюються у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти (п.3.3 Пропозиції про укладення кредитного договору (оферти)).
Відповідно до п.4.1 Пропозиції про укладення кредитного договору (оферти) кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб перерахування позичальнику коштів у рахунок кредиту: банківський рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 4441-11ХХ-ХХХХ-3445.
Згідно із п.4.3 розділу 4 пропозиції про укладення кредитного договору (оферт) днем надання кредиту вважається день списання відповідної суми коштів з рахунку кредитора, а днем погашення кредиту - день зарахування коштів на поточний рахунок кредитора, що підтверджується випискою з поточного рахунку кредитора. У випадку перерахування коштів позичальником на поточний рахунок кредитора, позичальник зобов`язаний забезпечити надходження коштів на останній день строку, на який надано кредит.
Пунктом 4.4 розділу 4 пропозиції про укладення кредитного договору (оферта) визначено, що сторони встановлюють, що проценти нараховуються з дня надання кредиту (включаючи безпосередньо день надання Кредиту) включно до дати його фактичного повернення. У разі дострокового повного повернення кредиту позичальник у день цього повернення сплачує проценти за період фактичного користування кредитом (включаючи безпосередньо день надання кредиту). У разі дострокового часткового повернення кредиту у день повернення позичальник сплачує проценти за період фактичного користування всією сумою кредиту, а на залишок суми кредиту нараховуються проценти у загальному порядку, передбаченому договором.
Відповідно до умов заявки та відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепту) кредитного договору № 05.12.2025-100001120 позичальнику надається кредит на наступних умовах: дата надання кредиту 05.12.2025, сума кредиту 3 000 грн, строк, на який надається кредит – 217 днів з дати його надання, дата повернення кредиту 09.07.2026, процентна ставка «Стандарт» - фіксована незмінна процентна стака у розмірі 1 % за один користування кредитом, яка застосовується протягом перших 3 чергових періодів користування кредитом, зазначених у графіку платежів; процентна ставка «Економ» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 0,5 % за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в якиз застосовується процентна ставка «Стандарт». Проценти (економічна сутність - плата за користування кредитом) розраховуються шляхом множення кредиту (залишку кредиту) на кількість днів користування Кредитом/залишком кредиту та на процентну ставку, яка застосовується у відповідному розмірі. Комісія, пов`язана з наданням кредиту – 9 % від суми кредиту та дорівнює 270 гривень. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості – 270 гривень у кожному з 2 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом. 
Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження виконання кредитором своїх зобов`язань за вказаним договором позивач надав лист ТОВ «Універсальні платіжні рішення»про те, що 05.12.2025 13:05 надано кредит в сумі 3 000 гривень на банківську картку НОМЕР_2 , призначення платежу: видача за договором кредиту № 05.12.2025-100001120. 
Отже, ТОВ «Споживчий центр» виконало взяті на себе зобов`язання у повному обсязі за кредитним договором № 05.12.2025-100001120 від 05.12.2025, зокрема, відповідачці ОСОБА_1 було надано кредитні кошти на умовах, передбачених договором. 
06 грудня 2025 року між сторонами було укладено додатковий договір, за яким домовились за взаємною згодою та ініціативою позичальника збільшити суму кредиту, у зв`язку з чим внести такі зміни до договору: сума кредиту з дати укладення додаткового договору становить 10 000 гривень, яка складається з усіх траншів, зазначених у договорі (1-й транш) та в укладених сторонами додаткових договорах. За даним додатковим договором 2-й транш становить 7 000 гривень, дата надання/видачі кредиту 06.12.2025, строк, на який надається кредит, - 216 днів з дати його надання, дата повернення кредиту – 09.07.2026. 
На підтвердження виконання кредитором своїх зобов`язань за вказаним додатковим договором позивач надав лист ТОВ «ФК «Контрактовий дім» про те, що 06.12.2025 13:06 надано кредит в сумі 7 000 гривень на банківську картку НОМЕР_3 . 
Крім того, відповідачка ОСОБА_1 не заперечує укладення договору та отримання зазначених кредитних коштів. 
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі статтею 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Матеріали справи свідчать про те, що оспорюваний договір укладений в електронній формі.
Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується також Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № 05.12.2025-100001120 від 05.12.2025, заборгованість позичальника ОСОБА_1 складає: 10 000 грн. - основний борг; 15 430 грн. – відсотки; комісії (пов`язаної з наданням кредиту) – 900 грн.; додаткової комісії (за обслуговування кредитної заборгованості) – 1 800 гривень; відсотки за ст. 625 ЦК України – 5 050 грн.Разом 33 180 грн. Проценти по кредиту нараховані за період з 05.12.2025 по 07.03.2026 нараховані за ставкою 1 %, з 08.03.2026 по 09.07.2026 – за ставкою 0,5 %. 
Отже, з матеріалів справи вбачається, що відповідачка ОСОБА_1 свої зобов`язання за вказаним договором у строки, передбачені договором щодо повернення суми позики та процентів за користування позикою не виконала, внаслідок чого у неї виникла заборгованість за тілом кредиту та процентами, тому позов підлягає задоволенню частково.
Суд не вбачає підстав для стягнення заборгованості за комісією з наступних підстав. 
Так, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця для отримання, обслуговування та повернення кредиту.
Згідно з ч. 2 ст. 8 цього Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і повернення кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахункове-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».
Згідно з ч.ч. 1, 2, 5, 7 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Якщо до положення вносяться зміни, такі зміни вважаються чинними з моменту їх внесення.
Відповідно до ч. 5 ст 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Так, у кредитному договорі, укладеному між сторонами, містяться умови про комісію за надання кредиту та обслуговування кредиту.
Аналіз умов кредитного договору свідчить про те, що комісія за надання кредиту, встановлена в договорі, є платою безпосередньо за надання кредитних коштів позичальнику.
Надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком фінансової установи, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту це обов`язок фінансової установи за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь фінансової установи. Надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самої фінансової установи та здійснюється при виконанні прав та обов`язків за кредитним договором, а тому такі дії фінансової установи не є послугами, що об`єктивно надаються позичальнику.
Подібні правові висновки викладено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2019 року в справі № 524/5152/15.
Умови договору про сплату позичальником на користь банку винагороди за надання фінансового інструменту, відсотків за дострокове погашення кредиту та винагороди за проведення додаткового моніторингу, тобто за дії, які банк здійснює на власну користь, що є несправедливим, суперечить принципу добросовісності, є наслідком істотного дисбалансу договірних прав і обов`язків на погіршення становища споживача, за своєю природою є дискримінаційним та таким, що суперечить моральним засадам суспільства.
Подібні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду, від 21 квітня 2021 року в справі № 677/1535/15, від 21 липня 2021 року в справі № 751/4015/15, від 15 грудня 2021 року в справі № 209/789/15, від 12 квітня 2022 року в справі № 640/14229/15 та від 20 липня 2022 року у справі № 343/557/15-ц.
Тому суд приходить до висновку про те, що положення договору про споживчий кредит щодо сплати позичальником на користь кредитодавця комісії, пов`язаної з наданням кредиту та пов`яаної з обслуговуваням кредитної заборгованості суперечать положенням ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» і є нікчемними з моменту укладення договору, а відтак відсутні підстави для стягнення з відповідачки на користь ТОВ «Споживчий центр» заборгованості за комісією. 
Також суд не погоджується із нарахованими позивачем відсотками по ст. 625 ЦК України, виходячи з такого.
Частиною 1 ст. 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до правил ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України).
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
Частиною 1 ст. 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Згідно з приписами ч. 4 ст. 14 ЦК України особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства.
Так, Законом України від 15.03.2022 № 2120-ІХ розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено п. 18, за змістом якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Аналізуючи положення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, а також ст. ст. 1046, 1049, 1050, 1054 ЦК України, Верховний Суд у постанові від 18.10.2023 року (справа № 706/68/23) дійшов висновку, що дія п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України розповсюджується на кредитний договір.
Отже, тлумачення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: 1) у періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; 2) у договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, у тому числі договір про споживчий кредит; 3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) зобов`язання. Такі наслідки полягають у тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч. 2 ст. 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі, якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
На час виникнення спірних правовідносин, як і на час розгляду цієї справи, положення п. 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України є чинними.
З урахуванням наведеного, зважаючи на закріплений ч. 2 ст. 4 ЦК України пріоритет норм цього Кодексу над нормами інших законів, вимога позивача про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за відсотками на підставі ст. 625 ЦК України є необґрунтованою, а тому не підлягає задоволенню.
Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню на загальну суму 25 430 грн., з яких: 10 000 грн. – тіло кредиту; 15 430 грн. – заборгованість по відсотках. 
Відповідно до ч. 1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір слід покласти на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Оскільки позовні вимоги судом задоволено частково, що становить 76,64 % (25 430 х 100 : 33 180), а тому з відповідача підлягає стягненню сплачений судовий збір в сумі 2 040,46 гривень (2 662,40 х 76,64 : 100).
Керуючись ст.ст. 512, 525, 526, 530, 625, 1046-1050, 1054 Цивільного кодексу України, ст.ст. 4, 10, 76-82, 89, 141, 263-265, 268, 279 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-
ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , місце реєстрації АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (код ЄДРПОУ 37356833, МФО 305299, р/р НОМЕР_5 , місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А) заборгованість за Кредитним договором № 05.12.2025-100001120 від 05 грудня 2025 року у розмірі 25 430 (двадцять п`ять тисяч чотириста тридцять) гривень, що складається з тіла кредиту в розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень, відсотків в розмірі 15 430 (п`ятнадцять тисяч чотириста тридцять) гривень, а також стягнути 2 040 (дві тисячі сорок) гривні 46 копійок витрат по сплаті судового збору. 
В задоволенні решти позовних вимог відмовити. 
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги Тернопільському апеляційному суду через Чортківський районний суд протягом тридцяти днів з дня отримання його копії. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: /підпис/
Згідно з оригіналом:
Рішення набрало законної сили «___» ________________ 2026 року.
Оригінал рішення знаходиться в матеріалах справи № 608/2463/26, яка зберігається в Чортківському районному суді Тернопільської області.

Суддя: Н. В. Яковець