П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 560/4290/26 Головуючий суддя 1-ої інстанції - Шевчук О.П. 
Суддя-доповідач - Гнап Д.Д. 
27 липня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючої судді: Гнап Д.Д. 
суддів: Сушка О.О.  Яремчукa К.О. , 

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 20 квітня 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ І РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
Позивачка звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 15 грудня 2025 року №222030036210 про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах за Списком №1. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до страхового стажу період роботи з 01 листопада 2025 року по 30 листопада 2025 року та до пільгового стажу за Списком №1 період роботи з 01.09.2013 по 13.01.2014 року на посаді інженера-радіолога радіологічного відділення Комунального некомерційного підприємства "Хмельницький обласний протипухлинний центр" Хмельницької обласної ради та призначити і виплачувати з 08.12.2025 року пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1.
В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначала, що 08.12.2025 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Проте отримала рішення про відмову.
Рішенням суду першої інстанції позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 15 грудня 2025 року №222030036210 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 .
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до страхового стажу період роботи з 01.11.2025 по 30.11.2025 та до пільгового стажу за Списком №1 період роботи з 01.09.2013 по 13.01.2014 року на посаді інженера-радіолога радіологічного відділення Комунального некомерційного підприємства "Хмельницький обласний протипухлинний центр" Хмельницької обласної ради.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 08.12.2025.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачка досягла необхідного пенсійного віку (45 років), встановленого Законом України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII з урахуванням рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020, а недоліки у звітності роботодавця чи проведенні атестації не можуть позбавляти особу права на соціальний захист.

ІІ. УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ ТА ПОЗИЦІЙ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Не погоджуючись з рішенням суду, Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.
Апелянт стверджує, що статтею 114 Закону № 1058-IV встановлено пенсійний вік 50 років, якого позивачка на момент звернення не досягла.
Також скаржник наголошує на відсутності в Реєстрі інформації про сплату страхових внесків за листопад 2025 року та відсутності даних про атестацію робочого місця за період з 01.09.2013 по 13.01.2014.
Окремим доводом зазначено, що суд першої інстанції втрутився у дискреційні повноваження пенсійного органу, зобов`язавши призначити пенсію.
Позивачка у додаткових поясненнях просить залишити рішення без змін, вказуючи на наявність колізії між нормами законів щодо пенсійного віку, яка має вирішуватися на користь особи.
Вона наголошує, що на виконання рішення суду в іншій справі їй було встановлено показник заробітної плати, а за листопад 2025 року страхові внески фактично сплачені, що підтверджується довідкою форми ОК-5.
Щодо атестації, позивачка зазначає, що її несвоєчасне проведення є відповідальністю власника підприємства, а не працівника.

ІІІ. ВСТАНОВЛЕНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ
08.12.2025 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно Списку №1, відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Після реєстрації заяви позивачки та сканування копій документів засобами програмного забезпечення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області за принципом екстериторіальності розглянуто заяву позивачки та за результатами розгляду такої заяви прийнято рішення від 15.12.2025 №222030036210, яким відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно з пунктом 1 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у зв`язку з недосягненням пенсійного віку (50 років).
За наданими документами страховий стаж позивача складає 32 роки 9 днів, пільговий стаж за списком №1 - 8 років 9 днів.
За розглядом документів до страхового стажу позивача не зараховано період роботи з 01.11.2025 по 30.11.2025 у зв`язку з відсутністю в Реєстрі інформації про сплату страхових внесків.
До пільгового стажу за Списком №1 не зараховано період роботи з 01.09.2013 по 13.01.2014 у Хмельницькому обласному онкологічному диспансері на посаді інженера-радіолога радіологічного відділення за довідкою від 17.11.2025 №84, оскільки відсутня інформація про атестацію робочого місця за умовами праці за цей період.
Вважаючи вказане рішення пенсійного органу протиправним, позивачка звернулася до суду з цим позовом.

ІV. ОЦІНКА ВИСНОВКІВ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ ТА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ 
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
За приписами пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Умови призначення пенсій за віком на пільгових умовах за Списком №2 визначені статтею 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) та статтею 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII).
За змістом пункту 1 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV в редакції Закону України від 03.10.2017 №2148-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до пункту "а" статті 13 Закону України від 05.11.1991 №1788-XII "Про пенсійне забезпечення" в редакції Закону України від 02.03.2015 №213-VІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" (далі - Закон №213-VІІІ), який набрав чинності з 01.04.2015, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Вказаним Законом №213-VІІІ збільшений раніше передбачений пунктом "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" вік набуття права на пенсію на пільгових умовах, зокрема, для жінок - з 45 років до 50 років.
Рішенням Конституційного Суду України від 23.01.2020 №1-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), стаття 13, частина друга статті 14, пункти "б" - "г" статті 54 Закону №1788-ХІІ зі змінами, внесеними Законом №213-VIII. За змістом пункту 3 резолютивної частини зазначеного рішення застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти "б"-"г" статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в редакції до внесення змін Законом №213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: "а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах".
Відповідно до пункту 2 резолютивної частини рішенням від 23.01.2020 №1-р/2020 зазначені положення Закону України "Про пенсійне забезпечення", визнані неконституційними, втратили чинність з дня ухвалення цього рішення.
Таким чином, на час виникнення спірних правовідносин Закон №1788-ХІІ з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 №1-р/2020 встановлює право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком №1 для жінок, які досягнули 45 років (за наявності стажу роботи та інших умов, визначених в рішенні Конституційного Суду України).
Натомість Законом №1058-ІV передбачене право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №1 для жінок, які досягнули 50 років.
У постанові від 03.11.2021 у справі №360/3611/20 Велика Палата Верховного Суду вказує на наявність колізії між нормами Закону №1788-XII з урахуванням Рішення №1-р/2020 з одного боку, та Законом №1058-IV - з іншого в частині віку набуття права на пенсію на пільгових умовах. Перший із цих законів визначав такий вік у 50 років, тоді як другий - у 55 років. Оскільки норми названих законів регулюють одне і те ж коло відносин, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що вони явно суперечать один одному. Таке регулювання порушує вимогу "якості закону", передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (пункт 56 рішення Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 у справі "Щокін проти України").
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову. Ключовим питанням спору є визначення віку, з якого позивачка набуває право на пільгову пенсію. Як вже зазначалось, рішенням Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23.01.2020 визнано неконституційним збільшення пенсійного віку для осіб, які працювали у шкідливих умовах. Таким чином, відновлено дію норми пункту «а» статті 13 Закону № 1788-XII, яка передбачає право на пенсію за Списком № 1 для жінок після досягнення 45 років за наявності стажу роботи не менше 15 років, з них 7 років 6 місяців на зазначених роботах. Оскільки позивачка на момент звернення досягла 45 років і мала необхідний стаж, посилання апелянта на необхідність досягнення 50 років за Законом № 1058-IV є безпідставним, бо у разі колізії норм законів застосовується підхід, найбільш сприятливий для особи.
Щодо незарахування періоду роботи з 01.11.2025 по 30.11.2025, колегія суддів зазначає, що за даними системи персоніфікованого обліку (довідка ОК-5) за цей період позивачка отримала дохід, з якого нараховано страхові внески. Відповідальність за своєчасну та повну сплату внесків покладена законом на страхувальника, а тому заборгованість чи помилки роботодавця не можуть бути підставою для незарахування цього періоду до страхового стажу працівника. Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 12.09.2019 у справі № 489/2283/16-а та від 24.05.2018 у справі № 490/12392/16-а.
Стосовно пільгового стажу позивачки з 01.09.2013 по 13.01.2014, встановлено, що робота на посаді інженера-радіолога з джерелами іонізуючого випромінювання передбачена Списком № 1. Основна причина відмови — відсутність даних про атестацію робочого місця — є необґрунтованою. Згідно з Порядком № 442 та постановою Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 520/15025/16-а, обов`язок проведення атестації лежить на керівнику підприємства. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації власником не може позбавляти працівника права на пільгову пенсію за умови підтвердження шкідливого характеру робіт іншими доказами, зокрема трудовою книжкою та уточнюючою довідкою. Оскільки стаж підтверджено належними документами, суд першої інстанції правильно зобов`язав зарахувати цей період.
Колегія суддів оцінює доводи апелянта про втручання у дискреційні повноваження не обгрунтованими. Суд має повноваження зобов`язати орган вчинити конкретні дії, якщо всі умови для призначення виплати встановлені під час розгляду справи і в органу не залишається простору для іншого рішення. В даному випадку право позивачки на пенсію з 08.12.2025 є доведеним, тому обраний судом спосіб захисту є ефективним та законним.

V. ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
Відповідно до статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а обґрунтованим рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, підтверджених дослідженими доказами.
Колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, належним чином дослідив наявні у матеріалах справи докази та правильно застосував норми матеріального і процесуального права.
За таких обставин підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, передбачені статтею 317 КАС України, відсутні.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 20 квітня 2026 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України. 

Головуюча | | | Гнап Д.Д.
Судді | | | Сушко О.О.    Яремчук К.О.