Справа № 161/13820/26 
Провадження № 2/161/6863/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)
17 вересня 2026 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі головуючого судді Гринь О.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) учасників цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.
Позов обґрунтовує тим, що 19.08.2025 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 6464306.
24.04.2026 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК«ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 24042026, відповідно до якого первісний кредитор передав (відступив) новому кредитору свої права вимоги до позичальників. 
Відповідно до реєстру боржників № 1 від 24.04.2026 до договору факторингу № 24042026 від 24.04.2026, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі: 24 156,00 грн., з яких 6 958,00 грн. - сума заборгованості за основним зобов`язанням, 9 198,00 грн. – сума заборгованості по комісії за обслуговування кредиту та 8 000,00 грн. – сума заборгованості за неустойкою.
Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 6464306 від 18.08.2025 в сумі 24 156,00 грн.
Посилаючись на викладене, позивач просить суд, стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № 6464306 від 18.08.2025 в сумі 24 156,00 грн.
Ухвалою судді від 29.06.2026 відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
Відповідач у встановлений строк відзив на позов не подав.
Як визначено у ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Оскільки відповідач не подав відзиву на позов, враховуючи, що представник позивач не заперечував щодо заочного розгляду справи, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи та подані позивачем докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог, суд установив таке.
Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).
Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України).
19.08.2025 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 6464306.
24.04.2026 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК«ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 24042026, відповідно до якого первісний кредитор передав (відступив) новому кредитору свої права вимоги до позичальників. 
Відповідно до реєстру боржників № 1 від 24.04.2026 до договору факторингу № 24042026 від 24.04.2026, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі: 24 156,00 грн., з яких 6 958,00 грн. - сума заборгованості за основним зобов`язанням, 9 198,00 грн. – сума заборгованості по комісії за обслуговування кредиту та 8 000,00 грн. – сума заборгованості за неустойкою.
Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 6464306 від 18.08.2025 в сумі 24 156,00 грн.
Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований.
Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Частина 1 ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Зі встановлених судом обставин слідує, що позивач дійсно порушила свої зобов`язання за кредитним договором, а саме не повернула кредит повністю у строк, встановлений договором, чим порушила приписи ч.1 ст.526 ЦК України.
У зв`язку з вищенаведеним, позовні вимоги в частині стягнення тіла кредиту є підставними та підлягають до задоволення.
Що стосується позовних вимог про стягнення неустойки, то у їх задоволенні слід відмовити, оскільки відповідно до п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. 
Оскільки пеня відповідачеві була нарахована в період введеного на території України воєнного стану, вони не можуть бути стягнуті з позичальника.
Що стосується нарахування позивачем комісії за обслуговування кредиту в розмірі 9 198,00 грн., суд виходить з наступного.
Судом вище встановлено, що між ТОВ «Мілоан» та відповідачем було укладено кредитний договір № 6464306 від 19.08.2025, який за своєю суттю є договором про споживчий кредит.
Згідно з ч. 2 ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Згідно з ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Закону України «Про споживче кредитування», щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до ч. 1, 2 ст.11, ч. 5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування».
Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 у справі № 496/3134/19.
Вирішуючи даний спір, суд звертає увагу, що зі змісту кредитного договору № 6464306 від 19.08.2025 вбачається, що комісія за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості) (за весь строк кредитування): 22484,00 грн., що нараховується за ставкою 14,60 відсотків від суми кредиту в перший день кожного наступного розрахункового періоду за попередній розрахунковий період (крім останнього періоду), що встановлені графіком платежів.
Таким чином, вказані умови договору передбачають виключно платні послуги стосовно обслуговування кредиту, що суперечить вимогам частин першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування», за яким надання таких послуг передбачено безоплатно.
З урахуванням положень ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування», суд дійшов висновку, що умови кредитного договору № 6464306 від 19.08.2025 про встановлення комісія за обслуговування кредитної заборгованості є нікчемними, а тому вимоги банку про стягнення з відповідача заборгованості по комісії за обслуговування кредиту в розмірі 9 198,00 грн. є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.
З огляду на вищевикладене, розглядаючи спір в межах доводів позову, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, а саме в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованості за кредитом в загальному розмірі 6 958,00 грн.
Позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 2662,40 грн. та заявлено позовні вимоги про стягнення 24 156,00 грн.
Судом задоволено позовні вимоги на суму 6 958,00 гривень, що становить 28,80 % від ціни позову, отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 766,77 грн.
Керуючись ст.ст. 265, 280 ЦПК України, суд ,-

У Х В А Л И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором № 6464306 від 19 серпня 2025 року в розмірі 6 958 (шість тисяч дев`ятсот п`ятдесят вісім) гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 766 (сімсот шістдесят шість) гривень 77 копійок витрат понесених у зв`язку зі сплатою судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (адреса: вул. Симона Петлюри, 30, м. Київ, код ЄДРПОУ 35625014).
Відповідач: ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП – НОМЕР_1 ).

Повний текст рішення складений та підписаний 17 вересня 2026 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду
Волинської області         О.М. Гринь