МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 вересня 2026 р. | № 400/4026/26
м. Миколаїв
Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Лісовська Н. В. за участю секретаря судового засідання розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу 

за позовом | ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідача | Військової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ,

про | визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту – Позивач) звернулася із позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 (далі по тексту – Відповідач) з вимогами про:
- визнання протиправною бездіяльності щодо невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини грошових доходів за період з 01.12.2015 року по 27.03.2026 року у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року виплаченої 12.03.2026 року та 27.03.2026 року на виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 08.12.2022 року у справі №400/2603/22;
- зобов`язання нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати частини грошових доходів за період з 01.12.2015 року по 27.03.2026 року у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року виплаченої 12.03.2026 року та 27.03.2026 року на виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 08.12.2022 року у справі №400/2603/22.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що Відповідачем не було вчасно виплачено індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року, враховуючи базовий місяць - січень 2008 року. На виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 08.12.2022 року у справі № 400/2603/22, Відповідачем були проведені виплати суми індексації частинами: 25.12.2025 року у розмірі 1845,06 грн., 12.03.2026 року – 6970,81 грн., 27.03.2026 року – у сумах 10432,73 грн. та 46996,18 грн. Однак, Відповідачем в порушення статті 4 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» не виплачено на користь Позивача компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.
Ухвалою суду від 22.04.2026 р. відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до ст. 260 КАС України (без виклику сторін).
Правом на подання відзиву на позовну заяву Відповідач не скористався, позовних вимог не заперечив, витребуваних доказів не надав, про наявність перешкод для підготовки відзиву суд не повідомив. 
Оскільки Відповідач у спірних правовідносинах є суб`єктом владних повноважень, то суд на підставі частини 4 статті 159 КАС України кваліфікує неподання ним відзиву на позовну заяву без поважних причин як визнання позову.
Справу розглянуто в порядку письмового провадження.
З`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне.
Позивач з 18.08.2014 року по 13.10.2020 року проходила військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 13.10.2020 року №199 Позивача з 13.10.2020 року було виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 31.08.2021 року у справі №400/2717/21 зобов`язано Відповідача нарахувати та виплатити на користь Позивача індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року.
28.12.2021 року Відповідачем на виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 31.08.2021 року у справі №400/2717/21 виплачено Позивачу індексацію грошового забезпечення за період 01.12.2015 року по 28.02.2018 року із застосуванням базових місяців грудень 2015 року та січень 2016 року у загальній сумі 4435,45 грн., що підтверджується повідомленням про надходження коштів.
Не погоджуючись із застосованим Відповідачем базовим місяцем та як наслідок виплаченою сумою індексації грошового забезпечення Позивач була змушена повторно звертатись до суду.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 08.12.2022 року у справі №400/2603/22 зобов`язано Відповідача:
- нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року включно, включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року, з урахуванням раніше виплачених сум;
- нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 13.10.2020 року відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 р. № 1078, та висновків суду в даній справі, з урахування раніше виплачених сум.
Для виконання рішення суду Позивачем отримано виконавчий лист, який направлено до Першого ВДВС у Вознесенському районі Миколаївської області ОМУМЮ України, 13.03.2023 року відкрито виконавчі провадження №71258501, №73209545.
25.12.2025 року Відповідачем на виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 08.12.2022 року у справі №400/2603/22 виплачено Позивачу першу частину платежу індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року із застосуванням базового місяця січень 2008 року у загальній сумі 1845,06 грн., що підтверджується повідомленням про надходження коштів.
12.03.2026 року Відповідачем на виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 08.12.2022 року у справі №400/2603/22 виплачено Позивачу другу частину платежу індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року із застосуванням базового місяця січень 2008 року у загальній сумі 6970,81 грн., що підтверджується довідкою (виписка по картці) АТ КБ «Приват Банк» від 12.03.2026 року № 2SVN2L8V66MK55M9.
27.03.2026 року Відповідачем на виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 08.12.2022 року у справі №400/2603/22 виплачено Позивачу третю частину платежу індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року із застосуванням базового місяця січень 2008 року у сумах 10432,73 грн. та 46996,18 грн., що підтверджується довідкою (виписка по картці) АТ КБ «Приват Банк» від 27.03.2026 року № I9CS34KHMA2ODIGP.
Загальна сума виплачена на виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 08.12.2022 року у справі №400/2603/22 склала: 1845,06 + 6970,81 + 10432,73 + 46996,18 = 66 244,78 грн.
Вважаючи бездіяльність Відповідача щодо непроведення нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення протиправними, Позивач звернулася з цим позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
На підставі ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19 жовтня 2000 року № 2050-ІІІ (далі - Закон № 2050-ІІІ) підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).
Стаття 2 Закону № 2050-ІІІ визначає, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.
Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру:
пенсії або щомісячне довічне грошове утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством);
соціальні виплати;
стипендії;
заробітна плата (грошове забезпечення);
сума індексації грошових доходів громадян;
суми відшкодування шкоди, заподіяної фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;
суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника.
Відповідно до статті 3 Закону № 2050-ІІІ сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).
Згідно зі статтею 4 Закону № 2050-ІІІ виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.
Використане у статті 3 Закону № 2050-ІІІ формулювання, що компенсація обчислюється як добуток нарахованого, але не виплаченого грошового доходу за відповідний місяць, означає, що має існувати обов`язкова складова обчислення компенсації - невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення.
Зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень статей 1-3 вказаного Закону № 2050-ІІІ дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.
Аналогічна правова позиція наведена у постановах Верховного Суду України від 11 липня 2017 року № 21-2003а16, від 22 червня 2018 року у справі № 810/1092/17, від 13 січня 2020 року у справі № 803/203/17, від 15.10.2020 року у справі № 240/11882/19.
Крім того, відмова Відповідача у виплаті компенсації громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати у розумінні статті 7 Закону № 2050-ІІІ не обов`язково має висловлюватися через ухвалення окремого акта індивідуальної дії, оскільки це не передбачено законодавством. Зазначену норму варто тлумачити у її системному зв`язку з нормами статей 2-4 Закону № 2050-ІІІ, які визначають, що компенсація втрати частини доходів через порушення строку їх виплати повинна нараховуватись у місяці, в якому проведено виплату заборгованості. Відповідно невиплата компенсації у вказаний період свідчить про відмову виплатити таку згідно із Законом № 2050-ІІІ і не потребує оформлення відмови окремим рішенням.
Аналогічні правові висновки сформульовані у постанові Верховного Суду від 02.04.2024 у справі № 560/8194/20 і від 12.09.2024 у справі № 400/5837/23. 
Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Як встановлено судом, декількома платежами, а саме: 25.12.2025 року, 12.03.2026 року та 27.03.2026 року, на виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 08.12.2022 року у справі №400/2603/22, Відповідачем нараховано і виплачено Позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року із застосуванням базового місяця січень 2008 року у загальній сумі 66 244,78 грн.
Відтак Відповідач зобов`язаний був 27.03.2026 року виплатити Позивачу також і компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати відповідної суми індексації грошового забезпечення.
Однак, ним цього зроблено не було.
Така бездіяльність Відповідача щодо невиплати компенсації громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року, є протиправною.
Таким чином, Відповідач повинен нарахувати та виплатити Позивачу компенсацію втрати частини грошових доходів за період з 01.12.2015 року по 27.03.2026 року у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року виплаченої 12.03.2026 року та 27.03.2026 року на виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 08.12.2022 року у справі №400/2603/22.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Положеннями ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача.
Оцінивши докази, які є у справі, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги належить задовольнити.
Позивач звільнений від сплати судового збору, а тому відсутні підстави для розподілу судових витрат.
Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 задовольнити.
2. Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини грошових доходів за період з 01.12.2015 року по 27.03.2026 року у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року виплаченої 12.03.2026 року та 27.03.2026 року на виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 08.12.2022 року у справі №400/2603/22.
3. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) компенсацію втрати частини грошових доходів за період з 01.12.2015 року по 27.03.2026 року у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року виплаченої 12.03.2026 року та 27.03.2026 року на виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 08.12.2022 року у справі №400/2603/22.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 18.09.2026 р.

Суддя Н.В. Лісовська