ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА	

справа № 753/10351/26
провадження № 2-о/753/411/26
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2026 року м. Київ
Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Маркєлової В.М., 
за участю секретаря судового засідання Шепко А.А.,
заявниці - ОСОБА_1 ,
представника заявниці - адвоката Бєгунової О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: 1. ОСОБА_2 2. Дарницький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України
про встановлення факту реєстрації шлюбу, 
У С Т А Н О В И В:
28.04.2026 до Дарницького районного суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення. 
Заявниця просить суд установити факт реєстрації 24.04.2014 шлюбу, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Керченського міського управління юстиції в Автономній Республіці Крим, актовий запис № 213, між громадянкою України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження Україна, місто Київ, та громадянином України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження Україна, Автономна Республіка Крим, місто Керч.
На обґрунтування заяви зазначила, що 24.04.2014 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб. Відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Керченського міського управління юстиції в Автономній Республіці Крим склав актовий запис № 213. Заявниця отримала свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 . Паспорти громадян України містять штампи про реєстрацію шлюбу. Автономна Республіка Крим та місто Севастополь є тимчасово окупованими Російською Федерацією з 20.02.2014. Дарницький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві відмовив у задоволенні заяви Заявниці про повторну видачу свідоцтва про шлюб. 
Метою встановлення факту реєстрації шлюбу є, зокрема, отримання соціальних гарантій та звернення до державних органів щодо звільнення чоловіка з полону та отримання інформації про його стан здоров`я.
Ухвалою від 17.06.2026 суд прийняв заяву до розгляду та відкрив провадження у справі; залучив до участі як заінтересованих осіб: 1. ОСОБА_2 2. Дарницький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України; зобов`язав заявницю надати в судове засідання документи та інші докази, які у неї є в оригіналах - для огляду судом.
Заінтересовані особи у судове засідання не з`явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
У судовому засіданні призначеному на 01.07.2026 заявниця та її представник підтримали подану заяву та просили її задовольнити.
Суд оглянув оригінали документів, зокрема: 
- паспорт громадянина України ОСОБА_2 (серія НОМЕР_2 ), у якому стоїть штамп Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Керченського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим, що 24.04.2014 зареєстровано шлюб з гр.. ОСОБА_1 , 1978 р.н., актовий запис №213;
- паспорт громадянина України ОСОБА_1 (серія НОМЕР_3 ), у якому стоїть штамп Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Керченського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим, що 24.04.2014 зареєстровано шлюб з гр.. ОСОБА_2 , 1978 р.н., актовий запис №213;
- свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 (Українського зразку), відповідно до якого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження Україна, Автономна Республіка Крим, місто Керч, громадянин України та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження Україна, м. Київ, громадянка України, зареєстрували шлюб 24.04.2014, про що 24.04.2014 складено відповідний актовий запис № 213. На документі у лівому нижньому кутку проставлено гербову печатку України.
- Свідоцтва про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;
- Свідоцтва про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;
- Сповіщення № 32/ТО/32/9-1404 від 03.06.2025 Управління федеральної служби виконання покарань по республіці Крим та м. Севастополю Федеральна карна установа слідчий ізолятор № 2 , яким повідомлено Заявницю, що її чоловік ОСОБА_2 02.06.2025 направлений для подальшого відбування покарання у розпорядження Управління федеральної служби виконання покарань Росії по республіці Саха (Якутія);
Заслухавши заявницю та її представника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення заяви з огляду на таке.
Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (пункт 5 частини другої статті 293 ЦПК України).
Суд розглядає справи про встановлення факту реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення (пункт 4 частини першої статті 315 ЦПК України).
Державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть (частина третя статті 49 ЦК України).
Судом встановлено, що 24.04.2014 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України, та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .
ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначає особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях України.
Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 1 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» Автономна Республіка Крим та місто Севастополь є тимчасово окупованими Російською Федерацією з 20.02.2014. 
Отже, заявниця зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 після початку тимчасової окупації Автономної Республіки Крим російською федерацією.
Відповідно до ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» Тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану (частина третя статті 9 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»).
У лютому 2026 року заявниця звернулась до заінтересованої особи-2 з заявою щодо видачі повторного свідоцтва про шлюб з громадянином ОСОБА_2 .. За результатами розгляду заяви щодо видачі повторного свідоцтва про шлюб, Дарницький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Київ) повідомив про відмову через недійсність документів, виданих на тимчасово окупованій території України.
Згідно зі ст. 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Переміщені всередині країни особи є громадянами своєї держави і мають широке коло громадських, політичних, екологічних, соціальних і культурних прав.
Відповідно до п. 20 Керівних принципів з питання про переміщення осіб всередині країни, які були розроблені та прийняті в 1998 році за дорученням Генеральної Асамблеї ООН та Комісії з прав людини, кожна людина, де б вона не знаходилась має право на визнання її правосуб`єктності. Для забезпечення цього права особам, які переміщені всередині країни відповідні органи влади надають всі документи, які необхідні для поваги і здійснення їхніх законних прав, як-то паспорти, посвідчення особи, свідоцтва про народження, свідоцтва про шлюб і свідоцтва про смерть. Органи влади сприяють, зокрема, у видачі нових документів або заміні документів, втрачених під час переміщень, без будь-яких необґрунтованих умов, як-то вимога повернення на місце звичайного проживання для отримання цих та інших необхідних документів.
Питання про окуповані території у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані як «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян.
Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».
У практиці Європейського суду з прав людини розвинений принцип узгодженості спірного питання, зокрема, якщо у справі «Лоізіду проти Туречиини» (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45) ЄСПЛ обмежився коротким посиланням на відповідний пункт названого висновку Міжнародного суду, то у справах «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016) він приділив значну увагу аналізу цього висновку та подальшої міжнародної практики.
При цьому ЄСПЛ констатував, що «Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] є далеким від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до вказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, у тому числі й цим. Вирішити інакше, означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються у міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001, §96). При цьому, за змістом цього рішення, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001, §92). Спираючись на сформульований у цій справі підхід, ЄСПЛ у справі «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» наголосив, що «першочерговим завданням для прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони (тобто є окупованою)» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016, §142).
Таким чином, суд може застосувати названі загальні принципи («Намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, у контексті як мінімум «реєстрація народжень, смертей і шлюбів», виданих закладами, що знаходяться на окупованій території, у сукупності з іншими доказами, як встановлення можливих фактів, оскільки встановлення цих фактів має істотне значення для реалізації низки прав людини (громадянина України).
Визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті, зокрема щодо реєстрації шлюбу, з метою захисту прав і свобод громадян України на тимчасово окупованих територіях, ніяким чином не легітимізує таку владу.
Таким чином, документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток, можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом із іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справи у порядку статті 317 ЦПК України.
Документи, видані органами та установами (зокрема, закладами реєстрації актів цивільного стану), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом із іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку, зокрема, під час розгляду справ у порядку статті 315 ЦПК України.
На підтвердження факту реєстрації шлюбу на тимчасово окупованій території України заявниця надала копії документів, оригінали яких було оглянуто судом:
- паспорт громадянина України ОСОБА_2 (серія НОМЕР_2 ), у якому стоїть штамп Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Керченського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим, що 24.04.2014 зареєстровано шлюб з гр.. ОСОБА_1 , 1978 р.н., актовий запис №213;
- паспорт громадянина України ОСОБА_1 (серія НОМЕР_3 ), у якому стоїть штамп Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Керченського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим, що 24.04.2014 зареєстровано шлюб з гр.. ОСОБА_2 , 1978 р.н., актовий запис №213;
- свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 (Українського зразку), відповідно до якого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження Україна, Автономна Республіка Крим, місто Керч, громадянин України та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження Україна, м. Київ, громадянка України, зареєстрували шлюб 24.04.2014, про що 24.04.2014 складено відповідний актовий запис № 213. На документі у лівому нижньому кутку проставлено гербову печатку України.
Однак до державну реєстрацію в органах державної реєстрації актів цивільного стану України заявниця здійснити не має об`єктивної можливості.
Оцінивши надані заявницею письмові докази, з метою захисту прав і свобод громадянина України, враховуючи відсутність у Державному реєстрі актів цивільного стану актового запису про шлюб, мету встановлення факту реєстрації шлюбу, зокрема, отримання соціальних гарантій та захист прав члена сім`ї військовополоненого, суд дійшов висновку про задоволення заяви.
Керуючись нормами ст. 315, 316, 317, 318, 319, 352, 354, 355 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В :
Задовольнити заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: 1. ОСОБА_2 2. Дарницький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про встановлення факту реєстрації шлюбу.
Установити факт реєстрації шлюбу, який 24.04.2014 зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Керченського міського управління юстиції в Автономній Республіці Крим, актовий запис № 213, між громадянкою України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження Україна, місто Київ, та громадянином України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження Україна, Автономна Республіка Крим, місто Керч, без зміни прізвищ чоловіка та дружини після державної реєстрації шлюбу.
Заявниця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 .
Заінтересована особа-1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України, РНОКПП: НОМЕР_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Заінтересована особа-2 Дарницький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, код ЄДРПОУ: 26089084, місцезнаходження: місто Київ, вул. Геннадія Афанасьєва, буд. 16.
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду безпосередньо шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
01.07.2026 суд перейшов до стадії ухвалення рішення.
Повне судове рішення складено та підписано 07.07.2026.

Суддя В.М. Маркєлова