Справа № 350/979/26
Номер провадження 2-о/350/128/2026

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 липня 2026 року       селище Рожнятів
Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області

у складі головуючого судді Пулика М.В.,
секретаря судового засідання Юречко Т.Б.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Дубівська сільська рада Калуського району Івано-Франківської області, про встановлення факту родинних відносин, -
установив:
І. Стислий виклад позиції заявниці
У своїй заяві ОСОБА_1 просить суд встановити факт родинних відносин, а саме факт того, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та у свідоцтві про смерть зазначений як ОСОБА_2 , доводився їй чоловіком.
В обґрунтування заявлених вимог заявниця зазначила, що 24 липня 1976 року вона уклала шлюб із ОСОБА_2 . Після смерті чоловіка вона звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою про виплату одноразової грошової допомоги. Проте листом Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області їй відмовлено у виплаті зазначеної допомоги у зв`язку з розбіжністю у написанні прізвища померлого: у свідоцтві про смерть він зазначений як « ОСОБА_3 », тоді як у свідоцтві про шлюб та інших документах - « ОСОБА_3 ».
Заявниця зазначає, що у паспорті громадянина України, трудовій книжці, реєстраційному номері облікової картки платника податків, посвідченні сержанта поліції та інших документах прізвище її чоловіка зазначене як « ОСОБА_3 », і лише у свідоцтві про смерть допущено інше написання - « ОСОБА_3 ». На її думку, така розбіжність є технічною помилкою та стосується однієї й тієї ж особи.
Оскільки встановлення зазначеного факту породжує для неї юридичні наслідки та є необхідним для реалізації права на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю чоловіка, а також для подальшого оформлення спадкових прав, заявниця звернулася до суду із цією заявою.
ІІ. Заяви та клопотання учасників справи, процесуальні дії у справі
Заявниця у судове засідання не прибула, подала заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, заявлені вимоги підтримала у повному обсязі та просила встановити факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та у свідоцтві про смерть зазначений як ОСОБА_2 , був її чоловіком.
Представник заінтересованої особи - Дубівської сільської ради у судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення заяви не заперечував.
Ухвалою судді Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 19 червня 2026 року відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду в порядку окремого провадження.
Враховуючи подані учасниками справи заяви про розгляд справи за їх відсутності, суд вважає за можливе провести судовий розгляд за відсутності учасників справи. 
Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на які заявниця посилається як на підставу своїх вимог, перевіривши їх належними та допустимими доказами, суд доходить висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.
ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.
Судом встановлено, що 24 липня 1976 року між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , актовий запис № 10 (а.с.7).
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , актовий запис № 121 (а.с.8).
Після смерті чоловіка заявниця звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою про виплату одноразової грошової допомоги. Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області № 09000506-8/18114 від 07 квітня 2026 року їй відмовлено у виплаті зазначеної допомоги у зв`язку з невідповідністю прізвища померлого, зазначеного у свідоцтві про смерть - « ОСОБА_3 », прізвищу, зазначеному у свідоцтві про шлюб та інших документах - « ОСОБА_3 » (а.с.11).
Із копій трудової книжки, паспорта громадянина України, реєстраційного номера облікової картки платника податків та посвідчення сержанта поліції вбачається, що у зазначених документах прізвище померлого зазначено як « ОСОБА_3 » (а.с.9, 13, 14).
Відповідно до довідки Дубівської сільської ради від 25 травня 2026 року № 100 ОСОБА_2 проживав разом із дружиною ОСОБА_1 за адресою: село Цінева Калуського району Івано-Франківської області (а.с.16).
Таким чином, досліджені судом письмові докази у своїй сукупності підтверджують, що ОСОБА_2 та ОСОБА_2 є однією і тією ж особою, а ОСОБА_1 перебувала з ним у зареєстрованому шлюбі.
ІV. Зміст спірних правовідносин
Правовідносини у даній справі виникли у зв`язку з необхідністю підтвердження факту родинних відносин між заявницею та померлим ОСОБА_2 для реалізації її права на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю чоловіка, а також для подальшого оформлення спадкових прав.
Підставою для звернення до суду стала наявність розбіжностей у написанні прізвища померлого у документах, а саме зазначення його у свідоцтві про смерть як « ОСОБА_3 », тоді як у свідоцтві про шлюб та інших документах він зазначений як « ОСОБА_3 », що унеможливлює підтвердження родинних відносин у позасудовому порядку та реалізацію заявницею своїх майнових прав.
V. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування
До даних правовідносин підлягають застосуванню норми Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).
Згідно статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст. 13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Згідно статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.
Крім цього, судом застосовано положення статей 293 та 294 ЦПК України, які визначають зміст окремого провадження та встановлюють порядок розгляду справ даної категорії.
Застосовані судом норми права регулюють правовідносини, пов`язані із встановленням фактів, що мають юридичне значення, зокрема факту родинних відносин між заявницею та померлою особою, від підтвердження якого залежить виникнення у заявниці права на оформлення спадщини після смерті матері.
Також, окрім застосування до спірних правовідносин наведених норм права, суд враховує роз`яснення, викладені у постанові Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення».
Так, у пункті 1 зазначеної постанови роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Відповідно до пункту 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли підтвердження такого факту безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника, зокрема є необхідним для оформлення спадкових прав.
VІ. Мотивована оцінка наведених учасниками справи аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення заяви
Судом, на підставі безпосередньо досліджених та оцінених у судовому засіданні доказів, встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , та особа, зазначена у свідоцтві про смерть як ОСОБА_2 , є однією і тією ж особою, а ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебувала з ним у зареєстрованому шлюбі.
Зазначені обставини повністю підтверджуються безпосередньо дослідженими судом письмовими доказами, які є належними, допустимими та достовірними, а їх сукупність є достатньою для висновку про наявність між заявницею та померлим ОСОБА_5 родинних відносин як між дружиною та чоловіком.
Встановлення даного факту має для заявниці юридичне значення, оскільки є необхідним для реалізації її права на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю чоловіка, а також для оформлення спадкових прав після його смерті, а тому заява підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст.12, 13, 18, 81, 263-265, 293, 315 ЦПК України, суд -

ухвалив:
Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Дубівська сільська рада Калуського району Івано-Франківської області, про встановлення факту родинних відносин - задовольнити.
Встановити, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є однією і тією ж особою, яка перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
На рішення може бути подана апеляція до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: