Справа № 369/11968/25
Провадження № 2/369/4781/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.08.2026           м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді     Мартиненко В. С.,
за участі секретаря судового засідання   Алілуйко Н.О.,
представника позивача    Солонинки Н.Г.,
представника відповідача    ОСОБА_1 ,
розглянувши у підготовчому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Академія футболу СК «Київ», в інтересах якого діє Солонинка Наталія Григорівна, до ОСОБА_2 про захист ділової репутації та зобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И В:
До Києво-Святошинського районного суду Київської області з вказаним позовом звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Академія футболу СК «Київ», в інтересах якого діє Солонинка Наталія Григорівна, в якому просило:
визнати недостовірною інформацію, висловлену ОСОБА_2 на своєму авторському проєкті «ІНФОРМАЦІЯ_3» на каналі Youtube під час ефіру під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_4» на часовому проміжку часу з 1:24:47 по 1:25:16, а саме: «(...) на цій земельній ділянці, я зараз продемонструю нашим глядачам, там ангар, тобто так би мовити футбольний манеж і там зараз на даний момент існує Академія футболу СК «Київ», де йде природний набір хлопчиків та дівчат і по суті зараз будівництвом падел кортів їх виганяють, футбольну секцію закривають і вуаля в нас падел корти (...)»;
зобов`язати ОСОБА_2 не пізніше одного місяця після набрання судовим рішенням законної сили спростувати недостовірну інформацію шляхом розміщення на своєму авторському проєкті «ІНФОРМАЦІЯ_3» на каналі Youtube ефір під заголовком «Спростування» спростування такого змісту:
« ОСОБА_2 на своєму авторському проекті «ІНФОРМАЦІЯ_3» на каналі Youtube під час ефіру під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_4» на часовому проміжку часу з 1:24:47 по 1:25:16 була поширена інформація: «на цій земельній ділянці, я зараз продемонструю нашим глядачам, там ангар, тобто так би мовити футбольний манеж і там зараз на даний момент існує Академія футболу СК «Київ», де йде природний набір хлопчиків та дівчат і по суті зараз будівництвом падел кортів їх виганяють, футбольну секцію закривають і вуаля в нас падел корти». Вказана інформація є недостовірною та такою, що не відповідає дійсності, оскільки мною ОСОБА_2 перед опублікуванням на моєму авторському проекті «ІНФОРМАЦІЯ_3» на каналі Youtube вказаного спірного ефіру не було належним чином перевірено вказаного».
В обґрунтування вимог заяви позивач посилалася на те, що в квітні 2025 року Товариству з обмеженою відповідальністю «Академія футболу СК «Київ» стало відомо, що ОСОБА_2 на своєму авторському проекті «ІНФОРМАЦІЯ_3» на каналі в Youtube за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_1  було розміщено ефір під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_4» за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_2  , в якому ОСОБА_2 , зокрема з поміж іншого на часовому проміжку часу з 1:24:47 по 1:25:16 було зазначено наступне: «(...) На цій земельній ділянці, я зараз продемонструю нашим глядачам, там ангар, тобто так би мовити футбольний манеж і там зараз на даний момент існує Академія футболу СК «Київ», де йде природний набір хлопчиків та дівчат і по суті зараз будівництвом падел кортів їх виганяють, футбольну секцію закривають і вуаля в нас падел корти (...)».
Позивач вважає, що інформація щодо нього, яка зазначена ОСОБА_2 у вказаному ефірі є недостовірно такою, що завдає значної шкоди діловій репутації Позивача.
Вказана інформація була доведена до відома необмеженому колу користувачів мережі Інтернет. Зі змісту вказаного ефіру вбачається, що у ньому дійсно поширена інформація щодо ТОВ «Академія Футболу СК «Київ». Поширена інформація у спірному інтерв`ю є такою, яка не відповідає дійсності.
Станом на сьогодні ніякого будівництва падел кортів замість бази Академії футболу СК «Київ» за адресою: м. Київ, вул. Михайла Грушевського, буд. 36 не відбувається. Дане повністю підтверджується фотознімками території на якій знаходиться футбольна база Позивача (копії фотознімків додаються). Академія футболу СК «Київ» продовжує свою роботу та активно продовжує набір хлопчиків та дівчат для заняття футболом. Тренування в Академії футболу СК «Київ» відбуваються за відповідним графіком на футбольному полі стадіону URBAN SPORT SITY Арсенал вул. Грушевського 36. Про активну роботу та залученість Академік футболу, ОСОБА_9 до спортивно-масових заходів свідчить участь команди Академії футболу СК «Київ» у Чемпіонаті м. Києва та Кубку м. Киселів футболу у сезоні 2024/2025. Громадською спілкою «Асоціація футболу м. Києва» було затверджено єдиний календарний план спортивно-масових заходів ГС «Асоціація футболу м. Києва» на сезон 2024/2025 (копія Єдиного календарного плану спортивно-масових заходів додається). Відповідно до даного календарного плану, у сезоні 2024/2025 ще залишилися турніри, які будуть проведені у серпні 2025 року, та в них Академія футболу СК «Київ» збирається брати участь. Тобто, Академію футболу СК «Київ» ніхто не закрив, не закриває та не виганяє з їхньої бази, а навпаки остання активно працює та надає послуги з навчання дітей футболу, а тому висловлювання ОСОБА_2 є явно безпідставними та такими, що не відповідають дійсності.
Після виходу вказаного ефіру ОСОБА_2 деякі батьки забрали своїх дітей з Академії футболу СК «Київ» та перестали відвідувати тренування, оскільки переживають за спортивне майбутнє своїх дітей. Зазначену ОСОБА_2 недостовірну інформацію проти Позивача можуть використати конкуренти останнього, які можуть переманити гравців СК «Київ» до себе. Втративши своїх гравців, Академія футболу СК «Київ» не зможе брати участі у футбольних турнірах. Поширення недостовірної інформації, що порушує спортивну етику, вихованці клубу можуть зробити помилкові висновки щодо професійних перспектив та побудови успішної кар`єри у футбольному спорті разом з вказаним спортивним клубом, що в результаті знищить їх мотивацію.
В комплексі, вказане вище, завдає удару діловій репутації клубу, може призвести до втрати довіри до футбольної сфери у юних спортсменів та їх батьків, підірве авторитет клубу серед молоді та зашкодить його іміджу серед громадськості.
А отже, є підстави вважати, що зазначена ОСОБА_2 недостовірна інформація у його спірному ефірі порушує особисті немайнові права Академії футболу СК «Київ». І вказані твердження не можуть бути розцінені як оціночні судження.

Відповідач надав відзив на позов, в якому вимоги позовної заяви не визнав, посилаючись на те, що у діях відповідача відсутній склад правопорушення, а саме: хоча відповідачем і була поширена відповідна інформація, проте вона не стосується позивача, відповідає дійсності, не порушує особисті немайнові права, тобто не завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам та не перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.
Так, на місці розташування футбольної академії віднедавна почали з`являтися компанії, яке переформатовують спортивні майданчики у такі, які пристосовані для занять паделом, а отже поширена відповідачем інформація є достовірною. Самі висловлювання відповідача є оціночним судженням та не містять фактичних даних, а отже не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.
В даній цитаті автор лише наводить власне судження (уявлення, думку) про те, в якому стані наразі перебуває розвиток дитячого футболу в силу зменшення зацікавленості цим видом спорту з боку дітей та висловлює своє занепокоєння, що молоде покоління віддає перевагу іншим видам спорту, а відповідні футбольні інституції та їхні керівники замість виправлення даної проблеми приділяють увагу іншим видам спорту. Цим реченням автор не говорить про факти, що, наприклад, футбольна академія «Х» непрофесійно ставиться до виховання майбутніх спортсменів, чи не має відповідного досвіду для цього тощо. Також з цього не випливає, що Позивач не має хорошої ділової репутації, оскільки дане твердження взагалі є неперсоналізованим та не вказує на жодного суб`єкта, а направлене на висвітлення події. З даного контексту вбачається, що Відповідач не робив жодних фактичних тверджень щодо Позивача, а висловлював власну думку щодо інформації, отриманої з джерел Відповідача, а також із засобів масової інформації. Позивач не надав докази наявності в нього ділових зв`язків, партнерів, клієнтів, проєктів, публічної впізнаваності, шкода яким могла бути нанесена відповідачем. До позову не додані докази наявності правових підстав для користування Академією СК «Київ» відповідного поля за згаданою адресою.

Позивач надав відповідь на відзив, в якому окрім спростування доводів відповідача повідомив, про те, що поширення такої інформації, як «футбольну секцію закривають», «дітей фактично виганяють із місця проведення тренувань», «діяльність Академії футболу СК «Київ» припиняється або зазнає істотних обмежень» об`єктивно формує у пересічного споживача інформації негативне уявлення про стабільність, надійність та перспективи діяльності Позивача як спортивного закладу, що надає послуги у сфері дитячого футболу. Такі повідомлення створюють враження про ненадійність, тимчасовість або припинення діяльності Академії, що безпосередньо впливає на ставлення батьків, дітей та інших осіб до Позивача, а відтак - шкодить його діловій репутації. При цьому для визнання інформації такою, що завдає шкоди діловій репутації юридичної особи, не вимагається використання образливих, принизливих чи нецензурних висловів. Достатнім є поширення відомостей, які викривлюють реальні обставини діяльності юридичної особи, створюють хибне уявлення про її стан, перспективи або надійність та можуть негативно вплинути на рішення третіх осіб щодо взаємодії з нею. 
В судовому засіданні представник позивача та представник відповідача підтримали вимоги заяв по суті справи.
З`ясувавши обставини справи, дослідивши докази, подані на їх підтвердження, суд дійшов таких висновків. 
Судом встановлено, що в квітні 2025 року відповідачем ОСОБА_2 на своєму авторському проєкті «ІНФОРМАЦІЯ_3» на каналі Youtube під час ефіру під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_4» було поширено таку інформацію:
« ОСОБА_3 »: Найбільша утопія в тому, що мені вдалося знайти данні де ОСОБА_4 збирається будувати ці падел корти свої. Це в Києві, за адресою Михайла Грушевського 36, я не полінувався навіть з`їздив подивився що там відбувається, на якій стадії, можливо вже якісь почалися будівництва. Знову ж таки, з тих даних, які я маю в своїх судових органах в тому числі, зараз ця ділянка, на якій ОСОБА_4 буде будувати ці падел корти, вона перебуває на найвищому судовому розгляді в вищому суді. Тому що вона вже дві інстанції пройшла. Чому там ця судова тяганина, оскільки земля по факту належить українському Укргазбанку, державному банку, і вона віддала в оренду цю земельну ділянку. На цій земельній ділянці, я зараз продемонструю нашим глядачам кадри що там відбувається. Там насправді ангар. Тобто так би мовити футбольний манеж, і там зараз на даний момент існує академія футболу СК спортивного клубу «Київ». Іде природній набір хлопчиків, дівчат. І по суті зараз будівництвом падел кортів їх виганяють, футбольну секцію закривають, і, вуаля, у нас падел, падел корти. Тому що ОСОБА_6 мало грошей, треба і тут заробляти, на паделі.
« ОСОБА_7 »: Якісь знижки будуть для журналістів, щоб не 1000 гривень, а 999.
« ОСОБА_3 »: Ні, насправді ти знаєш, ти переводиш більш на гумор, тому що можливо це і з цієї точки зору можна там посміятись. Так само делегати зараз зустрінуться, десь там за чаркою якоюсь посміються з цього всього. Але українському футболу від того точно краще не стане. Можна посміятися з цього, але я просто не розумію, ОСОБА_8 , я правильно якби розумію, можливо я просто з ділянкою помилився, не туди потрапив? Але виходить так, можливо, що президент усього нашого українського футболу закриває, вбиває дитячу академію футбольну, щоб відкрити падел і заробляти на цьому».
За адресою стадіону по вул. Михайла Грушевського, 36 у м. Києві відбувається будівництво падел кортів. За цією ж адресою позивач організовує футбольні тренування для дітей за встановленим графіком.
Вказані обставини визнаються сторонами та підтверджуються поданими письмовими доказами.
Спірними питаннями є чи є інформація, висловлена ОСОБА_2 на своєму авторському проєкті «ІНФОРМАЦІЯ_3» на каналі Youtube під час ефіру під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_4» на часовому проміжку часу з 1:24:47 по 1:25:16, недостовірною, чи є вказане повідомлення оціночним судженням та чи порушує висловлена інформація право позивача на захист ділової репутації.

Згідно з ст. 94 ЦК України юридична особа має право на недоторканність її ділової репутації, на таємницю кореспонденції, на інформацію та інші особисті немайнові права, які можуть їй належати.  Особисті немайнові права юридичної особи захищаються відповідно до глави 3 цього Кодексу.  Захист особистих немайнових прав юридичної особи у зв`язку із завідомо неправдивим повідомленням або неумисним повідомленням недостовірної інформації щодо її уповноваженої (посадової чи службової) особи про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень Закону України "Про запобігання корупції" у порядку, передбаченому цим Законом, здійснюється у такому самому обсязі, що і особистих немайнових прав фізичних осіб.
Відповідно до ч. 4 ст. 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.
Своєю чергою статтею 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань.  Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.
Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.
Статтею 68 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших осіб.
Згідно з ч. 1 ст. 201 ЦК України особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоров`я, життя; честь, гідність і ділова репутація; ім`я (найменування); авторство; свобода літературної, художньої, наукової і технічної творчості, а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством.
Відповідно до ст. 30 ЗУ «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень.
Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.
Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому самому медіа з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку. Якщо суб`єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на особу, яка таким чином та у такий спосіб висловила думку або оцінку, може бути покладено обов`язок відшкодувати завдану моральну шкоду.
Суб`єкти інформаційних відносин звільняються від відповідальності за розголошення інформації з обмеженим доступом, якщо суд встановить, що ця інформація є суспільно необхідною.
Згідно із ч.ч. 1,4, 6, 7 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. 
Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено у друкованих або інших медіа, має право на відповідь, а також на спростування недостовірної інформації у тому ж медіа в порядку, встановленому законом.  Спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила.
Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена.

У постанові Верховного Суду від 01 липня 2026 року у справі № 161/12000/24 викладено такий правовий висновок: 
«Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).
Під поширенням інформації слід розуміти, зокрема, опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет.
Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.
Верховний Суд наголошував, що для позивача діє загальний тягар доведення позову: 1) факту поширення недостовірної інформації та 2) недостовірність цієї інформації. Водночас, оскільки відповідно до частини другої статті 302 ЦК України фізична особа, яка поширює інформацію, зобов`язана переконатися в її достовірності, на відповідачеві, який поширює інформацію або відповідальний за її поширення (твердження про факти), лежить обов`язок довести, які вчинялися заходи, щоб переконатися в достовірності інформації (постанова Верховного Суду від 12 червня 2024 року у справі № 487/863/22).
Суду необхідно надати оцінку балансу права особи на свободу вираження поглядів та права особи на повагу до його гідності і честі, на недоторканність ділової репутації.
Підставою для втручання у право на свободу вираження поглядів, для задоволення позову про захист гідності та честі фізичної особи, ділової репутації фізичної та юридичної особи, є сукупність таких обставин: поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.
Одним з основних питань, яке підлягає вирішенню у цій категорії справ, є визначення характеру поширеної інформації та з`ясування, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Необхідно врахувати зміст поширеної інформації, її значення для суспільної дискусії, важливість діяльності особи, відносно якої поширена інформація, достовірність інформації, наслідки її поширення».

Зі змісту оприлюдненого відповідачем повідомлення слідує, що воно містить критику дій інших посадових осіб, відмінних від позивача. Такими словами як «на цій земельній ділянці, я зараз продемонструю нашим глядачам, там ангар, тобто так би мовити футбольний манеж і там зараз на даний момент існує Академія футболу СК «Київ», де йде природний набір хлопчиків та дівчат і по суті зараз будівництвом падел кортів їх виганяють, футбольну секцію закривають і вуаля в нас падел корти» відповідач висловлює своє занепокоєння щодо можливого негативного розвитку подій для позивача та дитячого футболу в цілому у зв`язку з продемонстрованим ним в сюжеті будівництвом інших спортивних майданчиків. 
І хоча відповідач висловився в теперішньому часі: «по суті зараз будівництвом падел кортів їх виганяють, футбольну секцію закривають і вуаля в нас падел корти», із загального контексту, зокрема, з таких слів як «там зараз на даний момент існує Академія футболу СК «Київ», де йде природний набір хлопчиків та дівчат» сторонній спостерігач має можливість дійти висновку про те, що такі висловлювання стосуються опису майбутнього найгіршого сценарію розвитку подій для позивача та дитячого футболу в цілому, який може бути зумовлений будівництвом інших спортивних майданчиків за адресою вже існуючого футбольного майданчика.
З наведеного висловлювання слідує, що відповідач виражає свою впевненість в тому, що таке будівництво призведе до закриття закладу, що займається футбольною підготовкою дітей. Водночас вираження впевненості щодо конкретного розвитку подій є оціночним судженням та не може бути доведеним. 
Вказаний висновок суду відповідає позиції, висловленій у постанові Верховного Суду від 26 березня 2026 року у справі № 761/25671/21, а саме:
«Необхідно відрізняти деякі висловлювання, які хоч і мають характер образи, однак у цілому контексті є оцінюючими судженнями з урахуванням вживаних слів та виразів із використанням мовностилістичних засобів.
Судження - це те саме, що й думка, висловлення. Воно являє собою розумовий акт, що має оціночний характер та виражає ставлення того, хто говорить, до змісту висловленої думки і напряму, пов`язаними із такими психологічними станами, як віра, впевненість чи сумнів. Оцінити правдивість чи правильність судження будь-яким шляхом неможливо, а тому воно не входить до предмета судового доказування.
Спростованою може бути інформація, яка містить відомості про події та явища (факти), яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). У будь-якому випадку це має бути інформація, істинність якої можливо перевірити, існування таких фактів не залежить від їх суб`єктивного сприйняття чи заперечення через думки і погляди особи.
Вільне вираження поглядів є істотним чинником повноцінного розвитку особистості в суспільстві, як і здатність особи сприймати заперечення, спонукання, заохочення через думки, ідеї, висловлені іншими людьми.
Згідно зі статтею 10 Конвенції і частинами другою та третьою статті 34 Конституції України кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом і є необхідними у демократичному суспільстві, зокрема, для захисту репутації чи прав інших осіб.
Подібні правові висновки висловлені у постановах Верховного Суду від 12 червня 2018 року у справі № 826/4406/16 та від 22 лютого 2023 року у справі № 757/39521/20.
Отже, за змістом статті 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) при тлумаченні положень статті 10 Конвенції.
Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки, поширені в засобі масової інформації, принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй частиною першою статті 277 ЦК України та відповідним законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому ж засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку. Якщо суб`єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на відповідача може бути покладено обов`язок відшкодувати моральну шкоду.
Суди під час вирішення справ про захист гідності, честі та ділової репутації повинні забезпечувати баланс між конституційним правом на свободу думки і слова, правом на вільне вираження своїх поглядів та переконань, з одного боку, та правом на повагу до людської гідності, конституційними гарантіями невтручання в особисте і сімейне життя, судовим захистом права на спростування недостовірної інформації про особу, з іншого боку.
Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ свобода вираження поглядів є однією з важливих засад демократичного суспільства та однією з базових умов прогресу суспільства в цілому та самореалізації кожної окремої особи.
Свобода вираження поглядів, гарантована пунктом 1 статті 10 Конвенції, становить одну з основних підвалин демократичного суспільства й одну з принципових умов його розвитку та умов реалізації кожної особи. За умови додержання пункту 2 свобода вираження стосується не лише тієї "інформації" чи тих "ідей", які отримані належним чином або розглядаються як необразливі чи незначні, а й тих, що викликають образу, обурення або неспокій. Такими є вимоги плюралізму, терпимості й широти поглядів, без яких "демократичне суспільство" неможливе.
Засоби масової інформації відіграють істотну роль у демократичному суспільстві. І хоча вони не можуть переступати певні межі, зокрема, щодо репутації, прав інших осіб і необхідності запобігання розголошенню конфіденційної інформації, однак їх обов`язком є передавати у спосіб, сумісний із їх обов`язками та відповідальністю, інформацію та ідеї з усіх питань суспільного інтересу, включно з тими, що стосуються правосуддя. Не тільки на них покладається завдання передавати таку інформацію та ідеї; громадськість також має право їх отримувати. Стаття 10 Конвенції захищає не лише суть висвітлених ідей та інформації, але також і форму, в якій вони надаються».

Оскільки судом встановлено, що висловлювання, які позивач вважає недостовірною інформацією, є оціночними судженнями, які не можуть бути предметом судового захисту, суд дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволенні вказаних позовних вимог.
Відповідно до ч. 1 ст. 244, ч. 5 ст. 268 ЦПК України у виняткових випадках залежно від складності справи суд може відкласти ухвалення та проголошення судового рішення на строк не більше десяти днів з дня переходу до стадії ухвалення судового рішення, оголосивши дату та час його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст. ст. 141, 142, 259, 264-265, 273, 354 ЦПК України,
В И Р І Ш И В:
У задоволені позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Академія футболу СК «Київ», в інтересах якого діє Солонинка Наталія Григорівна, до ОСОБА_2 про захист ділової репутації та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження  , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у статті 358 ЦПК України.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Академія футболу СК «Київ», місце знаходження: м. Київ, вул. Михайла Грушевського, буд. 36, РНОКПП 42463725. 
Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя     Мартиненко В.С.