Справа № 577/2187/26
Провадження № 2/577/1375/26  

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

18 червня 2026 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області 

в складі: головуючого судді Ярмак О.М.,
за участі секретаря судового засідання Мукосєєва І.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Конотопі Сумської області у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 31 891 грн. 00 коп, -
В С Т А Н О В И В :

ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 та прохає стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором № 111623396 від 16 січня 2021 року в розмірі 31 891 грн. 00 коп.
Свої вимоги обгрунтовує тим, що 16 січня 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 був укладений договір № 111623396, відповідно до умов якого відповідачці був наданий кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на суму 3 000 грн 00 коп, із сплатою процентів за користування кредитними коштами на умовах, визначених договором. 
Зазначений договір був укладений в електронному вигляді. 
17 січня 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 була укладена додаткова угода, якою збільшено суму кредиту на 6 000 грн 00 коп.
Свої зобов`язання за договором № 111623396 від 16 січня 2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» виконало. Проте свої зобов`язання за вказаним договором ОСОБА_1 не виконувала належним чином, у зв`язку з чим за нею утворилася заборгованість. 
28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» був укладений договір факторингу № 28/1118-01, строк дії якого у подальшому був продовжений до 31 грудня 2023 року. До ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право вимоги за договором № 111623396 від 16 січня 2021 року.
05 серпня 2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» був укладений договір факторингу № 05/0820-01 і до ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги за договором № 111623396 від 16 січня 2021 року на загальну суму 31 891 грн 00 коп.
Також 10 липня 2025 року між ТОВ «Фінасова Компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія» Ейс» був укладений договір факторингу № 10/07/25-Е та до ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» перейшло право вимоги за договором № 111623396, укладеним 16 січня 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 , на загальну суму 31 891 грн. 00 коп.
Відповідачка ОСОБА_1 не здійснювала погашення заборгованості за договором № 111623396 від 16 січня 2021 року та станом на 26 грудня 2025 року її заборгованість за вказаним договором становила 31 891 грн. 00 коп і включала в себе: заборгованість за тілом кредиту в розмірі 9 000 грн 00 коп та заборгованість по процентам за користування кредитними коштами в розмірі 22 891 грн 00 коп.
Оскільки у добровільному порядку заборгованість договором № 111623396 від 16 січня 2021 року ОСОБА_1 погашена не була, то ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» звернулося з вказаним позовом до суду. 
Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 27 квітня 2026 року позовна заява ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» була прийнята до розгляду судом та відкрите провадження у справі, визначено, що розгляд справи буде здійснюватися за правилами спрощеного позовного провадження. Судовий розгляд справи був призначений на 18 червня 2026 року на 10 год. 00 хв. (а.с.79).
Представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» в судове засідання не з`явився. У своїй позовній заяві ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» зазначило про розгляд справи без участі його представника (а.с. 7 зв).
Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку (а.с.97-100).
ОСОБА_1 наданий відзив на пощовну заяву, у якому вона зазначає, що позов визнає частково, оскільки вважає нараховану відповідачем заборгованість договором № 111623396 від 16 січня 2021 року завищеною, враховуючи те, що ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» заявлено до стягнення значний розмір процентів, штрафних санкцій та інших платежів, які є неспівмірними із сумою фактично отриманого нею кредиту, а також такими, що порушують принципи розумності, справедливості та добросовісності, передбачені ст.ст. 3, 509 ЦК України.
Вважає, що нараховані проценти та штрафні санкції є надмірними та такими, що суттєво перевищують реальні наслідки порушення зобов`язання. 
З урахуванням принципів справедливості та співмірності відповідальності, прохає суд зменшити розмір процентів, пені та штрафних санкцій до розумного розміру. 
Також прохає суд врахувати її складне матеріальне становище, оскільки вона є внутрішньо переміщеною особою, самостійно виховує дитину та фактично є єдиною особою, яка утримує сім`ю. Наразі вона має обмежені фінансові можливості. Нараховані позивачем проценти, пеня та штрафні санкції є надмірним фінансовим тягарем для неї та її дитини, що ставить її сім`ю у вкрай скрутне матеріальне становище, а тому прохає зменшити розмір нарахованих процентів, пені та штрафних санкцій та відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» в частині надмірно нарахованих сум (а.с. 85-86).
Представником позивача ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» Сахаровою О.І. надано відповідь на відзив, у якому зазначено що відповідно до алгоритму дій споживача в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога», з метою акцепту оферти та укладення електронного договору, відповідачка особисто обрала для себе суму кредиту, строк кредитування та мала змогу ознайомитися з умовами договору перед його підписанням. За умовами договору № 111623396 від 16 січня 2021 року кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит на суму 3 000 грн 00 коп на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами відповідно до умов, зазначених у вказаному договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Смарт» ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Домомога». Кредит ОСОБА_1 був наданий на строк 30 днів від дати отримання кредиту «Дисконтний період» (п.п.1.1.,1.2. договору). Протягом дисконтного періода нарахування процентів за користування кредитними коштами здійснюється щоденно за дисконтною процентною ставкою в розмірі 605,90 % річних, що становить 1,66 % від суми кредиту за кожен день користування кредитними коштами (п. 1.4.1. договору). Нарахування процентів здійснюється за такою формулою: 3 000 грн 00 коп. (сума виданого кредиту) х 1 (строк кредиту) х 1,66 (процентна ставка)/100 = 49 грн 80 коп (сума нарахованих процентів за користування кредитними коштами 16 січня 2021 року). 
Відповідно до додаткової угоди від 17 січня 2021 року до кредитного договору сторони домовилися збільшити суму кредиту на суму 6 000 грн 00 коп з 17 січня 2021 року на строк дії договору № 111623396 від 16 січня 2021 року. 
Таким чином, тіло кредиту з 17 січня 2021 року становило становить 9 000 грн 00 коп (3 000 грн 00 коп + 6 000 грн 00 коп). 
Нарахування процентів здійснювалося за тією ж процентною ставкою: 9 000 грн. 00 коп (сума виданого кредиту) х 29 (строк кредиту) х 1,66 (процентна ставка)/100= 4 332 грн 60 коп (сума нарахованих процентів за користування кредитом строком 29 днів) 4 332 грн 60 коп/29 =149 грн 40 коп (сума за один день користування кредитними коштами), Нарахування процентів у такому розмірі здійснювалося за період часу з 17 січня 2021 року до 15 лютого 2021 року (що підтверджується розрахунком, наданим ТОВ «Манівео Швидка фінансова допомога»). 
Відповідачка ОСОБА_1 здійснювала часткову сплату процентів за користування кредитними коштами. Так, 18 лютого 2021 року нею було сплачено 5 грн 00 коп та 19 лютого 2021 року - 15 грн 00 коп. 
Оскільки відповідачка не здійснила погашення за дисконтний період, то 19 лютого 2021 року здійснено донарахування процентів в розмірі 933 грн 60 коп.
Згідно п. 1.7.2. договору № 111623396 від 16 січня 2021 року визначено, що з наступного дня після закінчення дисконтного періоду позичальник зобов`язаний щоденно сплачувати кредитодавцю проценти із розрахунку 839,50% річних, що становить 2,30% в день від суми кредиту за кожний день користування ним. 
Нарахування процентів здійснювалося за наступною формулою: 9 000 грн 00 коп (сума виданого кредиту) х 32 (строк кредиту) х 2,30 (процентна ставка)/100 = 6 624,00 (сума нарахованих процентів за користування кредитними коштами строком 32 дні).
6 624 грн 00 коп/32= 207 грн 00 коп (сума за один день користування кредитними коштами).
За такою формулою нарахування процентів здійснювалося за період з 20 лютого 2021 року до 23 брезня 2021 року. 
23 березня 2021 року право вимоги за договором № 111623396 від 16 січня 2021 року перейшло до ТОВ «Таліон Плюс», яке продовжило нарахування процентів за користування кредитними коштами за такою ж процентною ставкою.
9 000 грн 00 коп (сума виданого кредиту) х 53 (строк кредиту) х 2,30 (процентна ставка)/100=207 грн. 00 коп. Нарахування здійснювалося за період з 24 березня 2021 року до 15 травня 2021 року. 
Прохає також врахувати, що ОСОБА_1 , ознайомившись з умовами отримання грошових коштів у кредит, не відмовлялася від одержання кредиту, не відкликала свою згоду на укладення кредитного договору, не зверталася за додатковим роз`ясненням положень договору, тобто не скористалася своїми правами, визначеними договором № 111623396 від 16 січня 2021 року, тому, відповідно до ст. 204 ЦК України, вказаний договір є правомірним і повинен виконуватися належним чином, виходячи зі змісту норм матеріального права та з урахуванням умов і змісту самого договору.
Слід зазначити, що відповідачкою у відзиві на позовну заяву не оспорюється факт укладання кредитного договору № 111623396 від 16 січня 2021 року. Уклавши договір, ОСОБА_1 підтвердила, що вона ознайомлена, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись умов договору та Правил, які є невід`ємною частиною до нього. ОСОБА_1 отримала екземпляр договору на власну електронну пошту, а також має вільний доступ до умов договору на сайті первісного кредитора. Відповідачка сама ініціювала укладення такого договору, оформивши заявку на сайті ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога»
З метою забезпечення реалізації права ОСОБА_1 на отримання повної інформації про умови кредитування, вся необхідна інформація щодо умов кредитування була надана їй до моменту укладення договору, що відповідає вимогам спеціального законодавства та загальним засадам цивільного права. Положення договору № 111623396 від 16 січня 2021 року узгоджуються з чинним законодавством України, умови нарахування процентам відповідають передбаченим договором умовам, а сам договір укладений добровільно, з дотриманням принципу добросовісності. Тому прохає задовольнити позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» у повномі обсязі (а.с. 93-96).
Відповідачкою ОСОБА_1 надані заперечення на відповідь на відзив, у яких вона зазначає, що факт укладення нею 16 січня 2021 року кредитного договору № 111623396 нею не заперечується. Разом з тим заявлений до стягнення розмір заборгованості є неспівмірним із сумоюі фактично отриманих грошових коштів. 
Позивач прохає стягнути з неї значний розмір процентів, які суттєво перевищують суму основного боргу. Нарахування процентів за ставками 1,66% та 2,30% на день фактично призвело до надмірного та несправедливого збільшення її фінансового зобов`язання, що ставить її у вкрай скрутне матеріальне становище. 
Також прохає врахувати, що кредит був оформлений у складний життєвий період, коли вона перебувала у тяжкому матеріальному становищі та мала обмежені можливості для належного виконання зобов`язань. На момент виникнення прострочення щодо сплати тіла кредиту та нарахованих процентів вона фактично опинилася у ситуації фінансової нестабільності, яка була пов`язана із необхідністю забезпечення базових потреб для себе та дитини, відсутністю достатнього доходу та іншими життєвими труднощами. 
Вона не мала на меті ухилятися від виконання зобов`язань за договором № 111623396 від 16 січня 2021 року. Однак через складні життєві обставини не змогла своєчасно виконати умови договору. 
При цьому надмірне нарахування процентів та додаткових платежів призвело до стрімкого збільшення суми боргу, яка стала фактично непосильною для сплати.
Також звертає увагу суду на те, що заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000 грн 00 коп є завищеними та неспівмірними зі складністю справи, обсягом фактично наданих послуг та ціною позову. Справа не є складною, не потребувала значного обсягу процесуальних дій чи підготовки великої кількості документів. Тому, відповідно до ст. 141 ЦПК України, прохає суд зменшити розмір витрат на правничу допомогу з урахуванням принципів розумності, співмірності та справедливості. 
Прохає суд відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» у частині неспівмірно нарахованих процентів та інших додаткових платежів, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу як завищений та неспівмірний (а.с. 97).
Крім того представником позивача - ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» Сахаровою О.І. надано додаткові пояснення, у яких зазначено, що відповідачка погодилася з умовами договору № 111623396 від 16 січня 2021 року, в тому числі з порядком і розміром нарахування процентів за користування кредитними коштами. Крім того, відповідно до ст. 15 Закону України «Про споживче кредитування», відповідачка мала право протягом 14 днів відкликати свою згоду на укладення договору без пояснення причин. Однак ОСОБА_1 вказаним правом не скористалася, що свідчить про усвідомлене прийняття ним умов кредитування. 
Що стосується стягнення витрат на правничу допомогу, то для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7 000 грн 00 коп повністю підтверджується наданими суду доказами 
Враховуючи вищевикладене, прохає задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та стягнути понесені ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» понесені судові витрати у вигляді сплати судового збору в розмірі 2 662 грн 40 коп та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000 грн 00 коп (а.с.98-99).
Суд, дослідивши письмові докази, приходить висновку, що позов підлягає задоволенню.
Частиною 1 ст. 205 ЦК України передбачено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Статтею ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з у рахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв, ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою ст. 638 ЦК України визначено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України).
Абзац другий ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Таким чином будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. ст. 205, 207 ЦК України).
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19..
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти
Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Статтею 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. 
Частинами 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Судом встановлено, що 16 січня 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 був укладений договір № 111623396 у формі електронного документу (а.с.13-15).
Пунктом 4.15 вищевказаного договору передбачено, що цей договір є електронним документом створеним і збереженим в інформаційно-телекомунікаційній системі кредитодавця та перетвореним електронними засобами у візуальну форму. 
Договір № 111623396 від 16 січня 2021 року був підписаний відповідачкою за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором МNV5Т54N (а.с. 15зв).
Пунктом 1.1. вказаного договору передбачено, що за цим договором кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит на суму 3 000 грн 00 коп на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Смарт» ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога».
Згідно п. п. 1.2 - 1.4.2. договору кредит надається строком на 30 (тридцять) днів від дати отримання кредиту позичальником. У випадку надання кредиту не в день укладення договору, загальний строк надання кредиту автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення договору по відношенню до дати надання кредиту. 
Сторони погодили, що встановлений в п. 1.2. договору строк дисконтного періоду може бути продовжено позичальником, шляхом оплати ним протягом дисконтного періоду всіх процентів, фактично нарахованих за користування кредитом, за умови якщо такі оплати супроводжуються відповідним коментарем позичальника або шляхом активації позичальником в особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця функції продовження строку дисконтного періоду.
За користування кредитом протягом дисконтного періоду позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом, які нараховуються в наступному порядку: виключно на період строку визначеного в п. 1.2 договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно за дисконтною процентною ставкою в розмірі 605,90 % річних, що становить 1,66 % від суми кредиту за кожний день користування ним; за умови продовження строку дисконтного періоду, на умовах п. 1.3. договору, з наступного дня після закінчення вказаного в п. 1.2. договору строку, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за індивідуальною процентною ставкою в розмірі 604,99 % річних, що становить 1,66 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним. У разі сукупного продовження дисконтного періоду на строк, що дорівнює чи більше ніж 31 та 46 днів від дати закінчення вказаного в п. 1.2. договору строку, позичальнику може бути надано додаткову знижку від індивідуальної процентної ставки, що розраховується в порядку передбаченому правилами постійно діючої програми «Рівні лояльності» кредитодавця, які розміщені на сайті кредитодавця за посиланням https://moneyveo.ua/uk/promoactionnews/programma-lojalnosti/. Станом на дату укладення цього договору позичальнику присвоєний 1 рівень лояльності, що не може бути змінено (переглянуто) до моменту повного виконання цього договору. 
Згідно п. 1.4.3. договору № 111623396 від 16 січня 2021 року, у випадку користування кредитом з боку позичальника після закінчення дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів в порядку, передбаченому п. 1.3 договору, умови щодо нарахування процентів за дисконтною та індивідуальною процентною ставкою за весь строк дисконтного періоду скасовуються з дати надання кредиту і до взаємовідносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за базовою процентною ставкою в розмірі 620,50 % процентів річних, що становить 1,70 % в день від суми кредиту за кожний день користування ним, відповідно до чого позичальник зобов`язується сплатити кредитодавцю різницю між нарахованими процентами за базовою процентною ставкою та фактично сплаченими процентами за дисконтною та індивідуальною процентними ставками за весь строк користування кредитом протягом дисконтного періоду. З огляду на вищезазначене та у порядку ст. 212 ЦК України сторони домовились, що відкладальною обставиною за даним договором, щодо виникнення у позичальника зобов`язань по сплаті процентів за базовою процентною ставкою від дати отримання кредиту по дату закінчення дисконтного періоду є факт продовження користування кредитом понад строк дисконтного періоду, з врахуванням всіх продовжень строку дисконтного періоду на умовах п. 1.3. цього договору. 
Базова процентна ставка за користування кредитом не застосовується протягом строку дисконтного періоду, виключно за умови якщо розмір базової процентної ставки більший ніж 1,70 процентів від суми кредиту за кожен день користування кредитом. В усіх інших випадках нарахування процентів за базовою процентною ставкою здійснюється відповідно до умов цього пункту договору. 
Проценти, в розмірі визначеному пунктами 1.4 та 1.7.2. договору, нараховуються за кожен день користування кредитом починаючи з першого дня надання кредиту та до дня фактичного повернення суми кредиту позичальником. (п. 1.8 договору) 
Згідно з п.п. 1.7, 1.7.1., 17.2. договору сторони погодили, що факт користування позичальником сумою наданого кредиту після закінчення дисконтного періоду є відкладальною обставиною, в розумінні ст. 212 ЦК України, яка має наслідком продовження строку користування кредитом (продовження загального строку дії договору) на наступних умовах: зобов`язання щодо повернення основної суми кредиту переносяться на наступний день після закінчення дисконтного періоду, однак при ненадходженні платежу зобов`язання позичальника по оплаті основної суми кредиту знову відкладається кожен раз на один календарний день, але не більше ніж на 90 (дев`яносто) календарних днів від дати закінчення дисконтного періоду; з наступного дня після закінчення дисконтного періоду позичальник зобов`язується щодня сплачувати кредитодавцю проценти з розрахунку 839,50% річних, що становить 2,30% в день від суми кредиту за кожний день користування кредитом.
Відповідно до п. 1.8 кредитного договору проценти, в розмірі, визначеному пунктами 1.4 та 1.7.2. договору, нараховуються за кожен день користування кредитом, починаючи з першого дня надання кредиту та до дня фактичного повернення суми кредиту позичальником.
Пунктом 4.2 договору визначено, що строк дії цього договору обчислюється з моменту його підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором та до закінчення строку надання кредиту визначеного в п. 1.7 договору. Строк дії договору може бути продовжено з урахуванням умов продовження строку надання кредиту передбачених п. 1.8. та п. 1.12.1. договору. У будь-якому разі зобов`язання, що виникли під час дії договору, діють до повного їх виконання.
Згідно з п. 4.3. сторони погоджуються, що проценти, нараховані після закінчення строку дії цього договору (після 90 дня від дати закінчення дисконтного періоду) чи його дострокового розірвання, є процентами за користування грошовими коштами в розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України.
Також сторони погодили, що закінчення строку дії договору не звільняє їх від відповідальності за порушення його умов, яке мало місце під час дії договору (п. 3.6 кредитного договору).
При цьому, слід зазначити, що ОСОБА_1 добровільно погодилася на вказані умови договору № 111623396 від 16 січня 2021 року шляхом його підписання. 
Також відповідачка своїм підписом засвідчила, що умови цього договору є розумними, справедливими, добросовісними та не містять дисбалансу прав та обов`язків кредитодавця і позичальника та відповідають вільному волевиявленню сторін (п.п. 4.9-4.10 кредитного договору).
Крім того, 17 січня 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду до договору № 111623396 від 16 січня 2021 року (а.с. 16). 
За умовами додаткової угоди від 17 січня 2021 року сторони домовилися збільшити суму кредиту на 6 000 грн. 00 коп., на умовах строковості, зворотності та платності Всі інші умови договору вказаною угодою змінені не були (а.с.16).
Згідно зі ст. 526, ч. 1 ст. 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Свої зобов`язання за договором № 111623396 від 16 січня 2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» виконало, перерахувавши грошові кошти в сумі 3 000 грн 00 коп 16 січня 2021 року та 6 000 грн 00 коп 17 січня 2021 року на банківський рахунок ОСОБА_1 , пов`язаний із банківською карткою № НОМЕР_1 (а.с.74-74зв,105-106).
Відповідачка ОСОБА_1 не оспорює факт укладення нею 16 січня 2021 року договору № 111623396, а також отримання нею грошових коштів від ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога». 
Проте свої зобов`язання за договором № 111623396 від 16 січня 2021 року ОСОБА_1 не виконувала належним чином, у зв`язку з чим за нею станом на 23 березня 2021 року утворилася заборгованість на загальну суму 20 920 грн 00 коп, з яких: 9 000 грн 00 коп – заборгованість за тілом кредиту та 11 920 грн 00 коп – заборгованість по процентам за користування кредитними коштами (а.с. 61).
Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно з ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною ч. 1 ст. 516 ЦК України передбачено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника.
Відповідно до ст. 1077 ЦК України, в редакції, чинній на день укладення договорів факторингу, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.
28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» був укладений договір факторингу № 28/1118-01 (а.с. 30-33).
До договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» у подальшому були укладені додаткові угоди, якими продовжувався строк дії договору факторингу № 28/1118-01, а саме: 
- № 19 від 28 листопада 2019 року до 31 грудня 2020 року (а.с.35зв);
- № 26 від 31 грудня 2020 року до 31 грудня 2021 року (а.с. 36-39);
Відповідно до договору факторингу до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право вимоги за договором № 111623396 від 16 січня 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 на загальну суму 20 920 грн 00 коп, з яких: 9 000 грн 00 коп – заборгованість за тілом кредиту та 11 920 грн 00 коп – заборгованість по процентам (а.с. 42зв). 
ТОВ «Таліон Плюс» за період з 24 березня 2023 року до 15 травня 2021 року здійснило нарахування ОСОБА_1 процентів за договором № 111623396 від 16 січня 2021 року на загальну суму 10 971 грн 00 коп (а.с. 62).
Станом на 31 липня 2021 року заборгованість ОСОБА_1 за договором № 111623396 від 16 січня 2021 року становила 31 891 грн 00 коп, з яких: 9 000 грн 00 коп – заборгованість за тілом кредиту та 22 891 грн 00 коп – заборгованість по процентам (а.с. 62 ). 
05 серпня 2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» був укладений договір факторингу № 05/0820-01 і до ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги за договором № 111623396 від 16 січня 2021 року на загальну суму 31 891 грн 00 коп, з яких: 9 000 грн 00 коп – заборгованість за основною сумою боргу та 22 891 грн 00 коп – заборгованість по процентам за користування кредитними коштами (а.с.44зв-50).
10 липня 2025 року між ТОВ «Фінасова Компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія» Ейс» був укладений договір факторингу № 10/07/25-Е та до ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» перейшло право вимоги за договором № 111623396 укладеним 16 січня 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 на загальну суму 31 891 грн. 56 коп (а.с.52-58). 
Положенням ч. 2 ст. 516 ЦК України встановлено, що у разі, якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, виконання ним свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. 
Згідно правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним.
ОСОБА_1 не здійснювала погашення заборгованості за договором № 111623396 від 16 січня 2021 року, ні ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», ні ТОВ «Таліон Плюс», ТОВ «Фінасова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «Ейс». 
Суд враховує, що оскільки відповідачка не повернула тіло кредиту протягом 30 днів з дня отримання кредитних коштів, то строк дії кредитного договору було продовжено на 90 календарних днів та нарахування процентів за користування кредитними коштами здійснювалося в межах погодженого стронами строку кредитування (з 16 січня 2021 року до 15 травня 2021 року) та виходячи з процентної ставки, погодженої сторонами при укладенні 16 січня 2021 року договору № 111623396. 
Враховуючи вищевикладене з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» слід стягнути заборгованість за договором № 111623396 від 16 січня 2021 року на суму 31 891 грн 00 коп, з яких: 9 000 грн 00 коп – заборгованість за тілом кредиту та 22 891 грн 00 коп – заборгованість по процентам за користування кредитними коштами.
Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати у вигляді сплати судового збору в розмірі 2 662 грн 40 коп (а.с. 9).
Що стосується стягнення з відповідачки на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, то у ч. ч. 1 - 4 ст. 137 ЦПК України йдеться про те, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Тобто, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 цього Кодексу).
На підтвердження витрат, понесених позивачем за надання ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» професійної правничої допомоги суду надані: договір надання правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20 серпня 2025 року (а.с. 63зв-64), протокол погодження вартості послуг до договору про надання правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20 серпня 2025 року (а.с. 65), додаткова угода № 25771233007 до договору про надання правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20 серпня 2025 року (а.с.65зв), акт прийому-передачі наданих послуг до вказаного договору (а.с. 66) та свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю на ім`я Соломка О.В. (а.с. 66 зв). 
Частиною 3 статті 141 ЦПК України визначено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд у тому числі враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34 - 36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні Європейський суд з прав людини 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та не співрозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009, передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
Суд вважає, що заявлена позивачем сума відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000 грн 00 коп є неспівмірною зі складністю справи та виконаними роботами, часом, витраченим адвокатом на надання послуг з правничої допомоги, їх обсягом та не відповідає критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру у співвідношенні з предметом позову.
При цьому суд також враховує, що справа розглядалась в порядку спрощеного провадження, а адвокат не приймав участі в судових засіданнях.
Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачки на користь позивача слід стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000 грн 00 коп. Саме така сума, на думку суду, відповідає критеріям розумності, співмірності та ґрунтуються на вимогах закону.
Керуючись ст. ст. 207, 509, 512, 514, 516, 525, 526, 527, 530, 599, 626, 628, 633, 634, 638, 1054, 1055, 1056-1, 1077 ЦК України, ст. ст. 12, 76-78, 137, 141, 142, 259, 263-265, 268, 352, 354, 355 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:
Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» Ейс» задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» заборгованість за договором № 111623396 від 16 січня 2021 року в розмірі 31 891 грн. 00 коп (тридцять одна тисяча вісімсот дев`яносто одна грн. 00 коп), понесені судові витрати у вигляді сплати судового збору в розмірі 2 662 грн 40 коп (дві тисячі шістсот шістдесят дві грн 40 коп) та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000 грн 00 коп (три тисячі грн 00 коп), всього 37 553 грн 40 коп (тридцять сім тисяч п`ятсот п`ятдесят три грн 40 коп).
Рішення може бути оскаржене позивачем до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін: 

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс», юридична адреса м. Київ, Харківське шосе, буд.19, оф. 2005, код ЄДРПОУ 42986956.

відповідачка: ОСОБА_1 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 . 

Суддя Ярмак О.  М.