Справа № 202/7086/26
Провадження № 2/202/5558/2026

РІШЕННЯ
Іменем України

02 вересня 2026 року Індустріальний районний суд м. Дніпро у складі:
головуючого судді - Мачуський О.М.,
за участю секретаря судового засідання - Карасьової Г.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АКВА СІТІ», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, про визнання трудових відносин припиненими та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «АКВА СІТІ», в якому просив визнати припиненими трудові відносини між ним та відповідачем з 24 лютого 2021 року на підставі наказу № 35-к від 24.02.2021 про звільнення за статтею 38 КЗпП України, а також зобов`язати відповідача вчинити всі передбачені законодавством дії, необхідні для відображення у Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відомостей про припинення трудових відносин позивача з 24.02.2021.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 15 липня 2020 року його було прийнято на роботу до ТОВ «АКВА СІТІ» на посаду директора відповідно до наказу № 34-к від 15.07.2020 року. 24 лютого 2021 року на підставі особистої заяви позивача трудові відносини були припинені відповідно до статті 38 КЗпП України, що підтверджується рішенням єдиного учасника товариства та наказом № 35-к від 24.02.2021 року. На виконання вимог трудового законодавства відповідачем було внесено відповідний запис до трудової книжки позивача про його звільнення із зазначенням дати звільнення, номера наказу та підстави припинення трудових відносин.
Позивач зазначив, що станом на 24 лютого 2021 року трудові правовідносини між сторонами були фактично припинені, він припинив виконання трудових обов`язків та більше не перебував у трудових відносинах із відповідачем.
Разом із тим, після звільнення відповідач, усупереч вимогам законодавства, не подав до органів Пенсійного фонду України відомості щодо припинення трудових відносин із позивачем. Унаслідок бездіяльності відповідача в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні відомості про припинення трудових відносин між позивачем та ТОВ «АКВА СІТІ». Фактично в електронному реєстрі позивач і надалі відображається як особа, яка перебуває у трудових відносинах із відповідачем, що не відповідає дійсності та суперечить наявним письмовим доказам.
Позивач вказав, що наявність такої недостовірної інформації створює для нього негативні правові наслідки, оскільки позбавляє його можливості реалізувати гарантоване державою право на соціальний захист, зокрема право на реєстрацію як безробітного та отримання соціальних послуг і матеріального забезпечення відповідно до законодавства України. Позивач неодноразово намагався врегулювати зазначену ситуацію позасудовим шляхом, однак відповідач не виконав покладений на нього законом обов`язок щодо подання достовірних відомостей до Реєстру застрахованих осіб, у зв`язку з чим позивач був змушений звернутися до суду за захистом своїх прав.
Представник третьої особи - Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області - у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, письмових заперечень щодо позову не надав.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзиву на позовну заяву не подав, доказів поважності причин неявки суду не надав.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судом встановлено, що 15 липня 2020 року позивач ОСОБА_1 був прийнятий на роботу до ТОВ «АКВА СІТІ» на посаду директора, що підтверджується наказом № 34-к від 15.07.2020 року.
Рішенням Єдиного учасника ТОВ «Аква Сіті» від 23.02.2021 р. було звільнено ОСОБА_2 з посади директора та призначено на посаду ОСОБА_3 
24 лютого 2021 року трудові відносини між позивачем та відповідачем були припинені на підставі особистої заяви позивача відповідно до статті 38 КЗпП України, що підтверджується наказом № 35-к від 24.02.2021 року та відповідним записом у трудовій книжці позивача.
Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що відповідач не подав до органів Пенсійного фонду України відомості про припинення трудових відносин із позивачем, унаслідок чого в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні відомості про звільнення позивача, а сам позивач і надалі формально значиться таким, що перебуває у трудових відносинах з відповідачем.
Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.
Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, яке включає право на забезпечення у разі безробіття з незалежних від них обставин.
Відповідно до статті 21 КЗпП України трудовий договір є угодою між працівником та роботодавцем, за якою працівник зобов`язується виконувати визначену роботу, а роботодавець - забезпечувати умови праці та своєчасно виплачувати заробітну плату.
Частиною першою статті 38 КЗпП України передбачено право працівника розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це роботодавця письмово за два тижні.
Пунктом 4 частини першої статті 36 КЗпП України визначено, що підставою припинення трудового договору є розірвання трудового договору з ініціативи працівника (статті 38, 39).
Відповідно до статті 24 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та Порядку формування та подання страхувальниками звітності щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, роботодавець зобов`язаний подавати до контролюючих органів достовірні відомості про застрахованих осіб, у тому числі про припинення трудових відносин, для їх відображення у Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Наявність у Реєстрі застрахованих осіб недостовірних відомостей про перебування позивача у трудових відносинах з відповідачем після їх фактичного припинення порушує право позивача на достовірність відомостей про себе в державних реєстрах та перешкоджає реалізації ним права на соціальний захист, зокрема права на реєстрацію як безробітного та отримання відповідних соціальних послуг і матеріального забезпечення.
Відповідно до статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до частини другої статті 5 ЦПК України, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Оскільки бездіяльність відповідача щодо неподання відомостей про припинення трудових відносин позбавляє позивача можливості фактично реалізувати своє порушене право, суд вважає, що обраний позивачем спосіб захисту - визнання трудових відносин припиненими та покладення на відповідача обов`язку вчинити дії, необхідні для внесення відповідних відомостей до Реєстру застрахованих осіб, - є ефективним, відповідає характеру порушеного права та відновлює становище, яке існувало до порушення.
Частиною першою статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідачем не спростовано доводів позивача та не надано доказів на підтвердження подання до органів Пенсійного фонду України відомостей про припинення трудових відносин із позивачем.
За таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.
Керуючись статтями 4, 5, 12, 13, 76–81, 141, 258, 259, 263–265 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.
Визнати припиненими трудові відносини між ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та Товариством з обмеженою відповідальністю «АКВА СІТІ» (код ЄДРПОУ 33184131) з 24 лютого 2021 року на підставі наказу № 35-к від 24.02.2021 року про звільнення за статтею 38 Кодексу законів про працю України.
Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «АКВА СІТІ» (код ЄДРПОУ 33184131) вчинити всі передбачені законодавством дії, необхідні для відображення у Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відомостей про припинення трудових відносин ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з 24 лютого 2021 року.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя О.М.Мачуський