Справа № 585/2461/26 
Номер провадження 2/585/1589/26 

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 вересня 2026 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі: головуючого судді В.О.Шульги, з участю секретаря Ю.В. Кириленко, розглянувши без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у судовому засіданні в м. Ромни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ,третя особа: ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів,-
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів та просить: зменшити розмір аліментів, що утримуються з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 12 вересня 2017 року по справі № 585/2499/17 на користь ОСОБА_2 , на утримання дитини - доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1/4 до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно з дня набрання рішення законної сили і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог вказав, що 22 лютого 2014 року він, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уклав шлюб з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місті Ромни реєстраційної служби Роменського міськрайонного управління юстиції у Сумській області зроблено відповідний актовий запис від 22.02.2014 року за № 37. 30 березня 2016 року рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області (справа №585/879/16-ц) шлюб між ними розірвано. Від шлюбу з відповідачем має дитину: доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідоцтво про народження, серія НОМЕР_1 . Дитина проживає разом з відповідачкою. На підставі виконавчого листа № 585/2499/17 виданого 05.10.2017року Роменським міськрайонним судом Сумської області області з нього утримуються аліменти на користь ОСОБА_2 , в розмірі 1/4 частини від всіх видів доходів щомісячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму доходу громадян на утримання дитини - доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зауважує, що між ним та ОСОБА_3 (третя сторона по справі) раніше був укладений шлюб, та від якого він має також двох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . За виконавчим листом № 585/2931/23 виданим 30.10.2023 року Роменським міськрайонним судом Сумської області з нього почали утримувати аліменти на користь відповідачки ОСОБА_3 , в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання неповнолітніх дітей - сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Утримувані з нього аліменти на трьох дітей, загалом становлять 58 % (1/4 + 1/3 =7/12) його заробітку, що перевищує встановлену законом частку (ч. 5 ст. 183 СК України), інших джерел доходів він не має та не має змоги їх збільшити, з огляду на це зазначає. Враховуючи вимоги ст. 183 СК України розмір аліментів на утримання трьох дітей не повинен перевищувати 1/2 від мого заробітку, але з нього стягуються аліменти в розмірі 7/12 (58%) від мого заробітку (1/4 +1/3= 7/12). Наголошує на тому, що на його утриманні перебуває три дитини, на яких він сплачує аліменти. На підставі виконавчого листа № 585/2499/17 виданого 05.10.2017року Роменським міськрайонним судом Сумської області області з нього утримуються аліменти в розмірі частини від всіх видів доходів щомісячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму доходу громадян на утримання дитини - доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . За виконавчим листом № 585/2931/23 виданим 30.10.2023 року Роменським міськрайонним судом Сумської області з нього утримуються аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання неповнолітніх дітей — сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Тобто, після винесення судового рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області по справі за № 585/2931/23 від 27.10.2023 року - у нього змінився розмір фактично отриманого доходу, оскільки він вже сплачував аліменти в розмірі 1/4 частини своїх доходів на підставі виконавчого листа №585/2499/17 виданий 05.10.2017 року Роменським міськрайонним судом Сумської області на відповідача. Зазначає, що стягнення по обом рішенням суду складає 7/12 його доходів. Крім того, відповідно до ч.4ст.161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - 1/4, на двох дітей - 1/3, на трьох і більше дітей - 1/2 частину заробітку. Тобто, законодавцем визначено залежність розміру аліментів від кількості дітей платника аліментів. Отже, законодавством визначено, що на трьох дітей розмір аліментів повинен становити 1/2 частину заробітку платника аліментів. На підставі виконавчого листа № 585/2499/17 виданого 05.10.2017 року Роменським міськрайонним судом Сумської області у нього на утриманні перебувала лише одна дитина, тому факт народження двох дітей та стягнення аліментів на них, рішенням, Роменського міськрайонного суду Сумської області по справі № 585/2931/23 від 19.09.2023 року, є зміною сімейного стану, що в розумінні ст.192 Сімейного кодексу України є підставою для зміни розміру присуджених аліментів. В той же час, перебування на утриманні у нього двох дітей, про що було зазначено вище, вважає є самостійною достатньою підставою для зміни розміру аліментів, які підлягають стягненню з позивача, тобто з нього.
Ухвалою суду від 22 червня 2026 р. вищевказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.
Ухвалою суду від 20 липня 2026 року підготовче провадження у справі закрито, та призначено справу до судового розгляду по суті. 
В судове засідання позивач не з`явився, в позові клопотав про проведення розгляду справи без його присутності.
В судове засідання відповідач не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі. При вирішенні питання покладається на розсуд суду.
Третя особа в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі. При вирішенні рішення покладається на думку суду.
За таких обставин, суд розглядає справу за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_6 народилася ОСОБА_7 , батьками якої у актовому записі про народження зазначені ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Зазначені обставини підтверджуються свідоцтвом про народження, виданим повторно 12 червня 2025 року Роменським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Роменському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (а.с. 10) 
Рішенням Роменського міськрайонного суду від 19 вересня 2023 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП: НОМЕР_3 , документ № НОМЕР_4 виданий 12 березня 2018 року органом 5924, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , у розмірі 1/3 (однієї третьої) частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19 липня 2023 року і до повноліття дітей (а.с.11-12). 
Згідно з виконавчого листа № 585/2499/17 виданого 05.10.2017 року Роменським міськрайонним судом Сумської області, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання доньки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.07.2017 року (а.с.14-15).
Відповідно до виконавчого листа № 585/2931/23 виданого 30.10.2023 року Роменським міськрайонним судом Сумської області області, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19 липня 2023 року і до повноліття дітей (а.с.16-17).
ІНФОРМАЦІЯ_11 народився ОСОБА_5 , батьками якого у актовому записі про народження зазначені ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . Зазначені обставини підтверджуються свідоцтвом про народження, виданим повторно 12 червня 2025 року Роменським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Роменському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (а.с. 18). 
ІНФОРМАЦІЯ_12 народилася ОСОБА_6 , батьками якої у актовому записі про народження зазначені ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . Зазначені обставини підтверджуються свідоцтвом про народження, виданим повторно 12 червня 2025 року Роменським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Роменському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (а.с. 19). 
Згідно посвідчення серії НОМЕР_5 від 19.07.2024 року виданого управлінням персоналу штабу військової частини НОМЕР_6 має право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни та учасників бойових дій (а.с.20).
В матеріалах справи наявна ксерокопія медичної книжки солдата ОСОБА_1 , зміст якої неможливо встановити через нерозбірливість рукописного тексту (а.с.12).
Згідно з випискою з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 1884, 7 травня 2025 року ОСОБА_1 під спинальною анестезією було проведено операцію: герніотомію, алогерніопластику сітковим ендопротезом sublay та дренування гумовими випускниками (а. с. 22).
Як убачається з довідки КНП ХОР «Обласний госпіталь ветеранів війни», ОСОБА_1 23 квітня 2025 року був госпіталізований до хірургічного відділення вказаного закладу охорони здоров`я для стаціонарного лікування з діагнозом: «Набута невправима пупкова грижа», де перебуває на стаціонарному лікуванні з 23 квітня 2025 року по теперішній час (а. с. 23).
Згідно з довідкою військово-лікарської комісії № 2025-0513-1850-3196-0 від 14 травня 2025 року, ОСОБА_1 встановлено діагноз: «К42.9 Набута невправима пупкова грижа; 07.05.2025 проведено операцію — герніотомію, алогерніопластику сітковим ендопротезом sublay; післяопераційний больовий синдром. У36.9 Військові операції, що викликали пошкодження іншими видами вибухів або осколками. У96» (а. с. 24).
Згідно з випискою з медичної карти стаціонарного хворого № 9003, 10 квітня 2026 року ОСОБА_1 проведено оперативне втручання: « ОСОБА_9 , видалення 18, 48 зубів» (а. с. 25).
Згідно з даними медичної карти амбулаторного хворого № 165804, у ОСОБА_1 діагностовано хронічний періодонтит 37 зуба (від 21 квітня 2026 року) та хронічний періодонтит 46 зуба (від 28 квітня 2026 року) (а.с. 26).
Відповідно до довідки № 24200/3 від 22.05.2026 року сержант ОСОБА_1 перебуває на війській службі за контрактом у ВЧ НОМЕР_7 (а.с.27).
Наведене свідчить, що між сторонами склалися спірні сімейні правовідносини з приводу розміру аліментів на утримання дитини. 
Згідно з ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
При цьому, однією із засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до положень ч. 3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з вимогами ст. ст. 76-78, ст. 81 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є письмові, речові і електронні докази, висновки експертів, показання свідків. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.
Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).
Згідно з ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.
Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно з ч. 8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.
За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч.3 ст. 181 СК України).
Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно з ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.
За ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Як зазначено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
За таких обставин, дослідивши зібрані в справі докази, надаючи їм оцінку в цілому, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд вважає позов необґрунтованим і не знаходить підстав для його задоволення. 
Судом встановлено, що після визначення розміру аліментів на утримання ОСОБА_4 у позивача народилися ще двоє дітей — ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , на утримання яких також стягуються аліменти. Зазначена обставина безумовно підлягає врахуванню судом при вирішенні спору.
Разом з тим, суд враховує, що аліментний обов`язок позивача щодо інших дітей виник нещодавно, а рішенням суду на їх утримання вже визначено розмір аліментів у 1/3 частини його доходу. Водночас позивач не надав суду належних та достатніх доказів того, що сукупний розмір аліментів, який фактично утримується з його доходу, унеможливлює виконання ним обов`язку щодо утримання кожної з його дітей.
Посилання позивача на те, що загальний розмір аліментних відрахувань становить 7/12 його доходу та перевищує половину заробітку, не може саме по собі бути підставою для задоволення позову, оскільки позивачеві залишається 5/12 від його заробітку, що не набагато менше ніж частка його заробітку. 
Положення частини п`ятої статті 183 СК України, якими передбачено можливість стягнення аліментів на трьох і більше дітей у розмірі половини заробітку (доходу) платника аліментів, не встановлюють автоматичного обов`язку суду зменшувати раніше визначений розмір аліментів у випадку виникнення у платника аліментного обов`язку щодо інших дітей.
Посилання позивача на ч. 5 ст. 183 СК України та ч. 4 ст. 161 ЦПК України є безпідставними, оскільки зазначені норми регулюють порядок видачі судового наказу (наказове провадження) та визначають межі частки заробітку під час спрощеного стягнення, однак не обмежують право суду в позовному провадженні визначати розмір аліментів з урахуванням матеріального стану платника.
При вирішенні питання про зміну розміру аліментів суд також виходить із того, що відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а відповідно до статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Судом також досліджено надані позивачем докази щодо стану його здоров`я. З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 проходив лікування та оперативні втручання, у тому числі у 2025 та 2026 роках. Разом з тим, надані медичні документи не містять відомостей про встановлення позивачу інвалідності, втрату ним працездатності або інші обставини, які б свідчили про істотне та тривале погіршення його стану здоров`я, що об`єктивно впливає на можливість виконання ним аліментного обов`язку.
Крім того, згідно з наданою довідкою позивач перебуває на військовій службі за контрактом у військовій частині НОМЕР_7 . Водночас доказів істотного зменшення його доходу або інших обставин, пов`язаних із проходженням військової служби, які б унеможливлювали сплату аліментів у раніше визначеному розмірі, суду не надано.
Таким чином, хоча зміна сімейного стану позивача у зв`язку з наявністю інших дітей є встановленою обставиною, проте з наданих доказів не вбачається, що така зміна в сукупності з іншими обставинами призвела до істотного погіршення матеріального стану позивача або істотно зменшила його можливість належним чином виконувати обов`язок щодо утримання доньки ОСОБА_4 .
Так позивачем взагалі не надано доказів щодо розміру його прибутку та розміру аліментів, які ним сплачуються на утримання дітей. 
При цьому суд бере до уваги необхідність забезпечення належного рівня утримання дитини та дотримання балансу інтересів усіх дітей позивача. Зменшення розміру аліментів на ОСОБА_4 з 1/4 до 1/6 частини доходу за відсутності достатніх доказів істотної зміни матеріального стану позивача призвело б до зменшення обсягу її утримання лише з огляду на арифметичний розмір інших аліментних зобов`язань позивача.
Суд також враховує, що відповідно до статті 7 СК України при регулюванні сімейних відносин має максимально враховуватися інтерес дитини, а статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» гарантовано право кожної дитини на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.
За таких обставин суд приходить до висновку, що позивачем не доведено наявності достатніх правових та фактичних підстав для зменшення визначеного судом розміру аліментів на утримання ОСОБА_4 .
Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів з 1/4 до 1/6 частини усіх видів його заробітку (доходу) задоволенню не підлягають.
Керуючись ст.ст. 10, 12,13, 18, 81, 258, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про зменшення розміру аліментів — відмовити. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення в порядку передбаченому п.15.5) Перехідних положень ЦПК України. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО  МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ | В. О. Шульга