Справа № 373/1085/26
Провадження № 2/373/1190/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2026 року м. Переяслав
Переяславський міськрайонний суд Київської області у складі головуючого судді Лебедя В.В. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:
1. Стислий виклад позицій сторін
Представник позивача Шкапенко О.В. через підсистему «Електронний суд» подав позов, у якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь АТ «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором від 14.05.2024 у розмірі 6419,53 грн, судовий збір у розмірі 2662,40 грн.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 14.05.2024 відповідач  ОСОБА_1 з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського (поточного) рахунку приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк» (далі - АТ «А-Банк») та підписала заяву щодо встановлення кредитного ліміту (заяви про відкриття поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком), а також паспорт споживчого кредиту «Кредитна картка «Зелена», на підставі якої відповідачу було надано кредит у виді встановлення кредитного ліміту зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 40,80 % на рік та видано платіжну картку. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписані нею заяви разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, які викладені на банківському сайті www.a-bank.com.ua, складає між нею та банком кредитний договір, що підтверджується її підписом на заявах. Однак всупереч умовам кредитного договору, відповідач своєчасно не провернула банку грошові кошти, у зв`язку з чим станом на 21.03.2026 виникла заборгованість в загальному розмірі 6419,53 грн, з яких 4643,28 грн - заборгованість за кредитом; 1326,25 грн - заборгованість за процентами; 450,00 грн - пеня. Відповідач ухиляється від виконання своїх зобов`язань, в добровільному порядку заборгованість не погашає, а тому позивач змушений звернутися до суду з даним позовом.
2. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі
Ухвалою судді від 06.04.2026 відкрито провадження у справі, яку призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. Відповідачу було запропоновано протягом 15 днів із дня вручення копії даної ухвали подати відзив на позовну заяву та роз`яснено, що розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін проводиться за його клопотанням, яке він може подати в строк для подання відзиву на позов.
Позивач на виконання вимог ч. 1 ст. 177 ЦПК України додав до позовної заяви докази надсилання відповідачу копій поданих до суду документів.
Відповідач у встановлений судом строк, яка отримала копію ухвали про відкриття провадження у справі, що підтверджується поштовим повідомленням, яке знаходиться в матеріалах справи, не подала відзиву на позов без поважних причин, а тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи відповідно до ч. 2 ст. 191 ЦПК України.
Зважаючи на відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні та незначну складність спору, суд не вбачає підстав для проведення судового засідання, а тому справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та без фіксування судового процесу технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 247, ч. 5 ст. 279 ЦПК України.
3. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин
Відповідно до анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк» відповідач  ОСОБА_1 погодилася з тим, що дана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, розташованими в рекламному буклеті, складають між нею та банком договір про надання банківських послуг. У даній заяві відповідач відобразила інформацію щодо себе, у тому числі й контактну, зокрема номер свого мобільного телефону, а також засвідчила генерацію ключової пари удосконаленого електронного підпису (далі - УЕП), що буде використовуватися нею для вчинення правочинів та платіжних операцій. Визнала, що УЕП є аналогом власноручного підпису.
14.05.2024 ОСОБА_1 за допомогою УЕП підписала заяви про відкриття поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком/, паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка «Зелена».
У паспорті споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка «Зелена» містяться дані про основні умови кредитування, в тому числі розмір кредиту (ліміт), строк кредитування, тип та розмір процентної ставки, порядок повернення кредиту, тощо. Зазначено, що сума кредитного ліміту становить від 1000 до 200 000,00 грн, базова процентна ставка на залишок заборгованості становить 40,8 % на рік, строк кредитування 240 місяців з правом автоматичного продовження; орієнтовна реальна річна процентна ставка - 49,34 %.
Відповідно до довідки про надання кредитних карток вбачається, що останній було відкрито рахунок НОМЕР_1 та видано наступні картки: № НОМЕР_2 , строком дії до грудня 2031 року, № НОМЕР_3 , строком дії до грудня 2031 року, № НОМЕР_4 , строком дії до грудня 2031 року.
Із довідки про надання лімітів вбачається, що відповідачу 14.05.2024 був встановлений кредитний ліміт, який 13.06.2024 було збільшено.
З розрахунку заборгованості за договором № б/н від 14.05.2024, укладеного між сторонами вбачається, що загальна заборгованість станом на 04.02.2026становить 6419,53 грн, з яких 4643,28 грн - заборгованість за кредитом; 1326,25 грн - заборгованість за процентами; 450,00 грн - пеня.
Зі змісту наданої виписки по картці за період з 14.05.2024-21.03.2026вбачається, що відповідач отримала кредитні кошти від позивача, а також частково здійснювала повернення зазначених коштів, що також вказує на наявність між сторонами кредитних правовідносин. 
4. Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права, оцінка суду. Розподіл судових витрат між сторонами
Статтею 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно зі статтями 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Зі змісту наданої виписки по картці за період з 14.05.2024 - 21.03.2026вбачається, що відповідач отримала кредитні кошти від позивача, а також частково здійснювала повернення зазначених коштів, що також вказує на наявність між сторонами кредитних правовідносин. 
Відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.
Аналіз зазначеної норми дає підстави дійти висновку, що виписки за картковими рахунками (по кредитному договору) є належним доказом щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором.
До аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 25.05.2021 у справі № 554/4300/16-ц, від 17.12.2020 у справі № 278/2177/15-ц, від 16.09.2020 у справі № 200/5647/18 та від 28.10.2020 у справі № 760/7792/14.
Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку банку не повернуті, наявні правові підстави для їх стягнення з відповідача в даному розмірі.
Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за виданим кредитом в розмірі 4643,28 грн підлягають задоволенню.
Згідно зі статтею 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Відповідно до ч. 2 статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Зі змісту статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором.
Оскільки відповідач порушила зобов`язання, що встановлені договором № б/н від 14.05.2024, докази своєчасної та повної оплати заборгованості за цим договором в матеріалах справи відсутні, а тому суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення суми процентів за користування кредитними коштами саме в такому розмірі, як розрахований позивачем - 1326,25 грн.
Щодо стягнення заборгованості за пенею суд зазначає таке. 
Кредитний договір укладено під час дії воєнного стану, отже на правовідносини, які склались між сторонами поширюється дія п. 18 Перехідних положень ЦК України.
Також, Верховний Суд у своїй постанові від 31.01.2024 у справі № 183/7850/22 роз`яснив, що тлумачення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч. 2 ст. 625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.
Судом встановлено, що кредитний договір був укладений між сторонами 14.05.2024, тобто в період звільнення позичальника від сплати неустойки (штрафу, пені) за прострочення виконання грошового зобов`язання за кредитним договором, а тому нарахування пені в розмірі 450,00 грн за невиконання грошового зобов`язання є неправомірним.
Суд уважає, що в задоволенні позовної вимоги про стягнення заборгованості за пенею в розмірі 450,00 грн слід відмовити.
В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач добровільно повернула вказаний борг. Розмір заборгованості за кредитним договором стороною відповідача не спростований. Відсутність грошових коштів не звільняє її від обов`язку погасити борг за укладеним кредитним договором. 
Таким чином, суд повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного наданого доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову частково. 
Відповідно до ч. 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позовні вимоги позивача задоволені судом частково на суму 5969,53 грн, тобто позовну вимогу задоволено на 93 %. Відповідно розмір судових витрат пропорційно задоволеним вимогам складає 2476,00 грн, виходячи із розрахунку (2662,40 х 93 % : 100), які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст. 263-265 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Позов Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - задовольнити частково. 
Стягнути із  ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-банк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 14.05.2024 у розмірі 5969,53 грн (п`ять тисяч дев`ятсот шістдесят дев`ять гривень 53 копійки).
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» судовий збір у розмірі 2476,00 грн (дві тисячі чотириста сімдесят шість гривень).
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Переяславський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне найменування сторін
позивач - Акціонерне товариство «Акцент-Банк», місцезнаходження: вул. Батумська, буд. 11, м. Дніпро, 49074; код ЄДРПОУ 14360080;
відповідач -  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_5 .

СУДДЯ: В.В. ЛЕБІДЬ