ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА _01054, _м.Київ, _вул.Б.Хмельницького,44-В, _тел. _(044) _334-68-95, _E-mail: _inbox@ki.arbitr.gov.ua
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
16.07.2026 | Справа № 910/15591/25

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Демидова В.О., за участю секретаря судового засідання Куценко К.К., розглянувши справу за позовом Акціонерного товариства «Енергетична компанія України» (01001, м. Київ, вул. Іллінська, буд. 8) до Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 25) про стягнення 16 254 196,62 грн,
Представники учасників справи:
від позивача - Корнієнко А. Г.;
від відповідача - Остапенко С. Л.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство «Енергетична компанія України» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» про стягнення 3% річних в сумі 3 709 126,79 грн та інфляційних втрат в розмірі 12 545 069,83 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на порушення відповідачем своїх обов`язків за договором про врегулювання небалансів електричної енергії №2309-01024 від 18.07.2022 в частині оплати електроенергії для врегулювання небалансів у встановлений договором строк.
Ухвалою суду від 22.12.2025 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 28.01.2026.
06.01.2026 представником відповідача в системі «Електронний Суд» сформовано відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що НЕК «Укренерго» як ОСП може розрахуватися з учасниками ринку за договорами врегулювання небалансів електричної енергії виключно з поточного рахунка із спеціальним режимом використання відповідно до Правил ринку та за наявності коштів, що надійшли від учасників ринку балансування на такому рахунку. Разом з тим, у зв`язку з систематичним порушенням рядом учасників ринку своїх фінансових зобов`язань перед ОСП, вказаний поточний рахунок відповідача не накопичує в достатній мірі коштів для належного проведення ОСП розрахунків на балансуючому ринку. Зазначає, що розрахунок позовних вимог є необґрунтованим, арифметично і юридично некоректним, не підтверджений належним чином.
14.01.2026 представником позивача в системі «Електронний Суд» сформовано відповідь на відзив, в якій зазначає, що положення договору не містять будь-яких застережень щодо використання відповідачем поточного рахунку зі спеціальним режимом використання, та, відповідно, умови про розрахунок за продану електричну енергію лише з такого рахунку та/ або за умови наявності коштів на такому рахунку. Наявність особливого алгоритму розподілу коштів не виключає можливість застосування до спірних правовідносин положень загальних норм матеріального права. В процесі розгляду справи №910/5244/24 судами встановлено наявність заборгованості за договором про врегулювання небалансів електричної енергії №2309-01024 від 18.07.2022, доведено вину відповідача та стягнено 3% річних та інфляційних втрат по 22.07.2024. Датою початку періоду розрахунків у цій справі є 23.07.2024 по дату сплати боргу.
23.01.2026 представником відповідача в системі «Електронний Суд» сформовано клопотання про встановлення строку для подання заперечення на відповідь на відзив.
28.01.2026 розгляд справи відкладено на 18.02.2026.
17.02.2026 представником відповідача в системі «Електронний Суд» сформовано заперечення на відповідь на відзив, в яких зазначав, що позивачем не доведено наявність у відповідача реальної фінансової можливості перерахувати кошти з інших рахунків, наявність обов`язку здійснювати такі перерахування, факт порушення конкретного алгоритму розрахунків. Посилання позивача на преюдиційність рішення суду у справі №910/5244/24 є необґрунтованим.
18.02.2026 у судовому засіданні оголошено перерву до 11.03.2026.
Ухвалою суду від 11.03.2026 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 08.04.2026 о 10:55 год.
Ухвалою суду від 20.04.2026 призначено засідання на 20.05.2026 о 10:40 год.
Розпорядженням Керівника апарату Господарського суду міста Києва № 01.3-16/150/26 від 27.05.2026 щодо призначення повторного автоматизованого розподілу матеріалів судової справи (у зв`язку зі звільненням судді Князькова В.В.), призначено проведення повторного автоматизованого розподілу даної справи.
Відповідно до Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.05.2026 матеріали справи № 910/15591/25 передано на розгляд судді Демидова В.О.
Ухвалою суду від 02.06.2026 прийнято справу №910/15591/25 до провадження, призначено до судового розгляду по суті на 18.06.2026.
У судовому засіданні 18.06.2026 оголошено перерву до 16.07.2026.
У судове засідання 16.07.2026 представники сторін прибули, надали пояснення по справі.
В судовому засіданні 16.07.2026 оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив такі фактичні обставини.

18.07.2022 між сторонами укладено договір про врегулювання небалансів електричної енергії №2309-01024 (договір), шляхом приєднання позивача до умов типового договору про врегулювання небалансів електричної енергії.
За умовами укладеного між АТ «Енергетична компанія України», як сторони відповідальної за баланс (далі - СВБ), та ПрАТ «НЕК «Укренерго», як оператора системи передачі (далі - ОСП), договору (станом на січень 2023 року) СВБ врегульовує небаланси електричної енергії, що склалися в результаті діяльності її балансуючої групи на ринку електричної енергії, або передає свою відповідальність за небаланси електричної енергії іншій СВБ шляхом входження до її балансуючої групи. ОСП врегульовує небаланси електричної енергії з СВБ у порядку, визначеному Законом України "Про ринок електричної енергії" та Правилами ринку, затвердженими постановою НКРЕКП, № 307 від 14.03.2018 (далі - Правила ринку). Врегулюванням небалансів електричної енергії є вчинення СВБ правочинів щодо купівлі-продажу електричної енергії та оплати платежів відповідно до Правил ринку (пункти 1.3, 1.4, 1.5).
За умовами пунктів 2.1, 2.2 договору вартість небалансів електричної енергії та суми платежів, що передбачені до сплати зі сторони СВБ та ОСП, розраховуються адміністратором розрахунків (далі - АР) для кожного розрахункового періоду доби відповідно до Правил ринку. Оплата платежів відповідно до цього договору здійснюється з урахуванням податків та зборів, передбачених діючим законодавством. За підсумками місяця визначається індикативна величина - середньозважена ціна небалансів електричної енергії за розрахунковий місяць, що розраховується шляхом ділення загальної вартості небалансів електричної енергії на загальний обсяг небалансів електричної енергії. Порядок розрахунку обсягів, ціни та вартості небалансів електричної енергії визначається Правилами ринку.
ОСП, зокрема, зобов`язаний виконувати розрахунки обсягу та вартості небалансу електричної енергії та інші розрахунки відповідно до цього договору та Правил ринку; проводити розрахунки з СВБ у порядку та в терміни, визначені Правилами ринку (пункт 3.3 договору).
За пп. 6 пункту 3.4 договору СВБ має право отримувати плату за електричну енергію, продану ОСП за результатом врегулювання небалансів на ринку електричної енергії, та за результатом інших платежів, передбачених Правилами ринку.
Виставлення рахунків та здійснення платежів щодо оплати вартості небалансів відбувається відповідно до процедур та графіків, передбачених Правилами ринку, та згідно з умовами цього договору. Подання платіжних документів здійснюється сторонами відповідно до Правил ринку. ОСП формує та направляє акт купівлі-продажу (далі - акт) до СВБ не пізніше 13 календарного дня місяця, наступного за розрахунковим. Підписання акта відбувається в електронній формі (за допомогою системи, яка забезпечує функціонування електронного документообігу з накладанням КЕП (за винятком випадків, коли використання електронного підпису прямо заборонено Законом), що забезпечує юридично значимий електронний документообіг між сторонами та розміщений у мережі інтернет за посиланням: https://online.ua.energy, або у паперовій формі шляхом підписання уповноваженою особою акта (у разі неможливості підпису в електронній формі). Сторонами має бути забезпечена можливість здійснення електронного документообігу шляхом реєстрації у системі, яка забезпечує функціонування електронного документообігу. Протягом двох робочих днів з дня направлення ОСП до СВБ акта СВБ розглядає та повертає ОСП один примірник акта, підписаного зі своєї сторони. Акт повинен бути підписаний сторонами в один і той самий спосіб. СВБ протягом двох робочих днів повертає ОСП один примірник підписаного зі своєї сторони акта купівлі-продажу у паперовому та/або електронному вигляді (засобами електронного документообігу з накладанням КЕП) (п.п. 5.1, 5.6, 5.9, 5.10 договору).
Згідно з пунктами 9.1, 9.2 договору цей договір набирає чинності з дати реєстрації ОСП СВБ відповідно до її заяви-приєднання до цього договору і є чинним до 31 грудня включно року, у якому була надана заява-приєднання. Після реєстрації учасника ринку ОСП зобов`язаний надати такій СВБ витяг з відповідного реєстру. Якщо жодна зі сторін не звернулася до іншої сторони у строк не менше ніж за 1 місяць до закінчення терміну дії цього договору з ініціативою щодо його розірвання, то цей договір вважається продовженим на наступний календарний рік на тих же умовах.
На виконання умов вказаного договору сторони здійснювали взаємні поставки електричної енергії для врегулювання небалансів, що підтверджується актами купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів за договором, а також актами-корегування (врегулювання) до вказаних актів купівлі-продажу, які підписані електронними підписами сторін:
- акт № ВН/23/04-2309 від 30.04.2023, акт-корегування (врегулювання) № ВР/23/04-2309 від 04.07.2023;
- акт № ВН/23/05-2309 від 31.05.2023, акт-корегування (врегулювання) № ВР/23/05-2309 від 16.08.2023;
- акт № ВН/23/06-2309 від 30.06.2023, акт-корегування (врегулювання) № ВР/23/06-2309 від 16.10.2023;
- акт № ВН/23/07-2309 від 31.07.2023, акт-корегування (врегулювання) № ВР/23/07-2309 від 06.11.2023;
- акт № ВН/23/08-2309 від 31.08.2023, акт-корегування (врегулювання) № ВР/23/08-2309 від 20.12.2023;
- акт № ВН/23/09-2309 від 30.09.2023;
- акт № ВН/23/10-2309 від 31.10.2023, акт-корегування (врегулювання) № ВР/23/10-2309 від 01.03.2024;
- акт № ВН/23/11-2309 від 30.11.2023, акт-корегування (врегулювання) № ВР/23/11-2309 від 05.03.2024;
- акт № ВН/23/12-2309 від 31.12.2023.
Посилаючись на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань щодо своєчасної оплати вартості електричної енергії для врегулювання небалансів за виставленими рахунками та актами корегування (врегулювання), позивач звертався до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості, 3% річних та інфляційних втрат станом на 22.07.2024 за договором №2309-01024 від 18.07.2022.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.11.2024 у справі № 910/5244/24 за позовом Акціонерного товариства «Енергетична компанія України» до Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» про стягнення заборгованості у розмірі 118 288 644,58 грн провадження у справі закрито в частині вимоги про стягнення 72 179 362,30 грн основного боргу. Позов задоволено повністю. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» на користь Акціонерного товариства «Енергетична компанія України» 40 281 304,96 грн основного боргу, 4 284 660,39 грн інфляційних втрат, 1 543 316,93 грн 3% річних та 330 490,67 грн судового збору. Відстрочено виконання рішення Господарського суду міста Києва від 18.11.2024 у справі № 910/5244/24 на 1 (один) рік до 18.11.2025.
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 22.04.2025 у справі №910/5244/24 рішення Господарського суду міста Києва від 18.11.2024 скасовано в частині надання відстрочки виконання рішення Господарського суду міста Києва від 18.11.2024 у справі № 910/5244/24 на 1 (один) рік до 18.11.2025. В цій частині прийнято нове рішення, яким відмовлено в задоволенні клопотання приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» про відстрочення виконання рішення. В іншій частині рішення Господарського суду міста Києва від 18.11.2024 у справі № 910/5244/24 залишено без змін.
Суди першої та апеляційної інстанцій у справі №910/5244/24 встановили факт порушення ПрАТ «НЕК «Укренерго» умов договору щодо своєчасного здійснення розрахунків перед позивачем, а тому, оскільки оплата за врегулювання небалансів електричної енергії за договором сплачена відповідачем несвоєчасно, вважали наявними підстави для стягнення 3% річних та інфляційних втрат, розрахованих за період з серпня 2023 року по червень 2024 року (22.07.2024).
Звертаючись до суд з цим позовом, позивач зазначає, що в подальшому погашення заборгованості за вказаними вище рахунками та актами корегування (врегулювання) відбувалось частинами за період з 25.09.2024 по 04.03.2025 включно, що підтверджується платіжними інструкціями, тому у позивача наявні правові підстави для нарахування за період прострочення оплати основного боргу 3% річних та інфляційних втрат.
Позивачем здійснено нарахування 3% річних та інфляційних втрат за рахунками, починаючи з 23.07.2024 по дату фактичної сплати коштів, а саме: №1407202300139 від 14.07.2023 за період 01.07.2023-10.07.2023 на суму 375 612,8 грн; №26072022300336 від 26.07.2023 за період 1.07.2023-20.07.2023 на суму 5 835 259,70 грн; №0408202300342 від 04.08.2023 за період 21.07.2023-30.07.2023 на суму 7 689 901,46 грн, №0509202300140 від 05.09.2023 за період 2.08.2023-3.08.2023 на суму 2 843 726,66 грн, №1409202300377 від 14.09.2023 за період 01.09.2023-10.09.2023 на суму 3 693 449,98 грн, №0401202400380 від 04.01.2024 за період 21.12.2023-31.12.2023 на суму 33 744 128,32 грн.
Також позивачем здійснено подальше нарахування 3% річних та інфляційних втрат за актами корегування (врегулювання), а саме: №ВР/23/04-2309 від 04.07.2023 за період з 01.04.2023 по 30.04.2023 на суму 13 166 031,30 грн, №ВР/23/05-2309 від 16.08.2023 за період 01.05.2023 по 31.05.2023 на суму 45 112 556,86 грн, №ВР/23/06-2309 від 16.10.2023 за період 01.06.2023 по 30.06.2023 на суму 17 421 496,30 грн, №ВР/23/07-2309 від 06.11.2023 за період 01.07.2023-31.07.2023 на суму 10 555 808,80 грн, №ВР/23/08-2309 від 20.12.2023 за період 01.08.2023 по 31.08.2023 на суму 16 341 097,78 грн.
Зважаючи на викладене вище, враховуючи неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором та несвоєчасне погашення заборгованості, позивачем нараховані інфляційні втрати у розмірі 12 545 069,83 грн та 3% річних у розмірі 3 709 126,79 грн, які він просить стягнути з ПрАТ «НЕК «Укренерго».

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Приписами статті 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Належним виконанням зобов`язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов`язки сторін зобов`язання. При цьому, чинне законодавство не пов`язує припинення грошового зобов`язання з наявністю судового рішення про стягнення боргу чи відкриттям виконавчого провадження з примусового виконання такого рішення.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду в складі Касаційного господарського суду від 15 серпня 2019 року в справі № 910/8625/18.
Саме лише прийняття господарським судом рішення про задоволення вимог кредитора, якщо таке рішення не виконано в установленому законом порядку, не припиняє зобов`язальних відносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах: Великої Палати Верховного Суду від 8 листопада 2019 року в справі № 127/15672/16-ц, Верховного Суду в складі Касаційного господарського суду: від 10 квітня 2018 року в справі № 910/16945/14, від 27 квітня 2018 року в справі № 908/1394/17, від 16 листопада 2018 року в справі № 918/117/18, від 30 січня 2019 року в справі № 905/2324/17, від 13 лютого 2019 року в справі № 924/312/18.
Як зазначалося вище, рішенням Господарського суду міста Києва від 18.11.2024 у справі № 910/5244/24 стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» на користь Акціонерного товариства «Енергетична компанія України» 40 281 304,96 грн основного боргу, 4 284 660,39 грн інфляційних втрат, 1 543 316,93 грн 3% річних та 330 490,67 грн судового збору. 
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 22.04.2025 у справі №910/5244/24 рішення Господарського суду міста Києва від 18.11.2024 в цій частині залишено без змін.
Рішення Господарського суду міста Києва від 18.11.2024 у справі № 910/5244/24 мотивовано тим, що «…Наявність та розмір заборгованості Компанії за спірним договором у сумі 112 460 667,26 грн станом на день звернення (формування) із цим позовом до суду (29.04.2024) підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та відповідачем не були спростовані.
Разом з тим, судом встановлено, що відповідач здійснив також наступні платежі: 25.09.2024 на загальну суму 58 278 588,16 грн, 17.10.2024 на загальну суму 4 918 660,43 грн, 18.10.2024 на суму 124 555,36 грн, 21.10.2024 на суму 269 652,09 грн та 22.10.2024 на загальну суму 8 587 906,26 грн. Наведене вбачається з реєстрів надходження грошових коштів , представлених до матеріалів справи відповідачем, та не спростовано Товариством….
… За наведених обставин, з урахуванням поданих доказів сплати грошових коштів, враховуючи, що грошові кошти у розмірі 72 179 362,30 грн, були сплачені після звернення позивачем з даним позовом до суду та відкриття провадження у справі, провадження у цій частині підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю предмету спору на підставі пункту 2 частини 1 статті 231 ГПК України.
З огляду на викладене, судом встановлено, що станом на дату розгляду справи основний борг відповідача за договором за спірний період є таким, що не погашений у розмірі 40 281 304,96 грн, а позовні вимоги в цій частині є такими, що підлягають задоволенню…
… Також, позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 1 543 316,93 грн три проценти річних та 4 284 660,39 грн інфляційних втрат, розрахованих за період з серпня 2023 року по червень 2024 року включно…
… Перевіривши розрахунки трьох процентів річних та інфляційних втрат, суд дійшов висновку в їх обґрунтованості, у зв`язку з чим позовні вимоги Товариства в частині стягнення з Компанії 1 543 316,93 грн три проценти річних та 4 284 660,39 грн інфляційних втрат, розрахованих за період з серпня 2023 року по червень 2024 року включно, підлягають задоволенню у повному обсязі.»
Частиною четвертою статті 75 ГПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського у постанові від 18.06.2021 у справі № 910/16898/19 виснував, що преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні чи вироку і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.
Отже, суди першої та апеляційної інстанцій у справі №910/5244/24 встановили факт порушення ПрАТ «НЕК «Укренерго» умов договору №2309-01024 від 18.07.2022 щодо своєчасного здійснення розрахунків перед позивачем, та вважали наявними підстави для стягнення 3% річних та інфляційних втрат, розрахованих за період з серпня 2023 року по червень 2024 року (22.07.2024).
Звертаючись до суду з даним позовом, позивач фактично продовжив нарахування 3 % річних та інфляційних втрат, які першочергово нараховувалися ним у справі № 910/5244/24, рішення в якій наразі для суду має преюдиціальне значення, а тому в силу положень частини 4 статті 75 ГПК України обставини виникнення у відповідача порушення виконання договірного зобов`язання в межах спірного періоду є такими, що належним чином встановлені судом та не мають доводитися сторонами.
Суд вважає необґрунтованими доводи відповідача щодо наявності підстав для звільнення його від відповідальності за несвоєчасне виконання встановленого рішенням суду по справі №910/5244/24 грошового зобов`язання, у зв`язку з неможливістю користування грошовими коштами на його спеціальному рахунку, відсутністю коштів на спеціальному рахунку, а також відсутністю вини в порушенні вказаного договірного зобов`язання, з огляду на таке.
Згідно з частиною 1 статті 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями. Статтями 525, 526 цього Кодексу встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частина 2 статті 617 ЦК України передбачає, що відсутність у боржника необхідних коштів, а також порушення зобов`язань контрагентами правопорушника не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення боржника від відповідальності за порушення зобов`язання.
Обставина щодо наявності чи відсутності вини в простроченні виконання грошового зобов`язання не впливає обсяг зобов`язань боржника, що прострочив таке грошове зобов`язання, у частині обов`язку сплати передбачених статтею 625 ЦК України нарахувань, а наявність особливого алгоритму розподілу коштів на спеціальних рахунках, впровадженого у зв`язку з особливістю здійснення розрахунків на ринку електричної енергії, не виключає можливості застосування до спірних правовідносин положень загальних норм матеріального права.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду в складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду: від 3 лютого 2023 року в справі № 910/9374/21, від 16 жовтня 2020 року в справі № 903/918/19.
Відтак, наведені відповідачем у відзиві обставини жодним чином не звільняють його від сплати компенсаційних виплат, нарахованих на підставі частини 2 статті 625 ЦК України у зв`язку з несвоєчасним виконанням грошового обов`язку перед позивачем.
Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Отже, частиною 2 статті 625 ЦК України визначено обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми за користування коштами.
Із наданого позивачем розрахунку, який на переконання суду є зрозумілим та містить всі здійснені відповідачем оплати станом на час розгляду даної справи, які ним не заперечуються, вбачається, що сума нарахованих 3 % річних та інфляційних втрат за спірний період становить 3 709 126,79 грн та 12 545 069,83 грн, правильність яких перевірено судом, в силу чого вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідачем вказаний розрахунок не спростований, контррозрахунок суду не наданий.
Заперечення відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, жодним чином не спростовують допущені ним прострочення виконання грошового зобов`язання, передбаченого умовами договору, та правомірність заявлених позивачем вимог.
Підсумовуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що відповідачем прострочено виконання грошового зобов`язання за договором за спірний період, у зв`язку з чим позивачем правомірно нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 3% річних та інфляційні втрати на підставі статті 625 ЦК України у визначено та перевіреному судом розмірі, в силу чого позов підлягає задоволенню.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006р. у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.
У рішенні Європейського суду з прав людини "Серявін та інші проти України" вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N303-A, п. 29).
Аналогічна правова позиція викладена у постанові від 13.03.2018 Верховного Суду по справі № 910/13407/17.
З огляду на вищевикладене та встановлені фактичні обставини справи, суд надав вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмета доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.
Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.
На підставі викладеного, керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва
ВИРІШИВ :
1. Позов задовольнити повністю.
2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 25, код ЄДРПОУ 00100227) на користь Акціонерного товариства «Енергетична компанія України» (01001, м. Київ, вул. Іллінська, буд. 8, код ЄДРПОУ 32984271) 3% річних в розмірі 3 709 126 (три мільйона сімсот дев`ять тисяч сто двадцять шість) грн 79 коп. та інфляційних втрат в розмірі 12 545 069 (дванадцять мільйонів п`ятсот сорок п`ять тисяч шістдесят дев`ять) грн 83 коп., а також судовий збір у розмірі 195 050 (сто дев`яносто п`ять тисяч п`ятдесят) грн 36 коп.
3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.
4. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
З повним текстом рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою:http://reyestr.court.gov.ua/. 
Повний текст рішення складено та підписано 27.07.2026

Суддя Владислав ДЕМИДОВ