Єдиний унікальний номер справи 185/138/26
Провадження № 1-кп/185/376/26

В И Р О К 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2026 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді      ОСОБА_1 
за участі секретаря      ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в період воєнного стану кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12025041370001535 від 02 вересня 2025 року, за обвинуваченням:
ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлограда Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, утриманців не має, військовослужбовець за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 , у посаді - солдата резерву взводу резерву рядового складу роти резерву рядового складу, у спеціальному званні — солдат, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 17 липня 2026 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 5 ст. 407 КК України до 5 років позбавлення волі;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,
за участю:
прокурора     ОСОБА_4 , (дистанційно)
обвинуваченого     ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В : 
ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, та проходячи її на посаді солдата резерву взводу резерву рядового складу роти резерву рядового складу 31 серпня 2025 року приблизно о 19:45 годині (більш точний час під час розслідування не встановлений), перебуваючи на території бази відпочинку «Дім рибака», яка знаходиться на території Павлоградського району, Дніпропетровської області, де ОСОБА_3 побачив поліетиленовий пакет, в середині якого знаходилась жіноча сумка чорного кольору.
Побачивши, що в поліетиленовому пакеті, знаходиться жіноча сумка чорного кольору, ОСОБА_3 , визначив її як предметом свого злочинного умислу, направленого на таємне умисне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану.
З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на умисне таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , 31 серпня 2025 року, приблизно о 19:45 годині (більш точний час під час розслідування не встановлений), перебуваючи на території бази відпочинку «Дім рибака», яка знаходиться на території Павлоградського району, Дніпропетровської області, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та вони залишаться непомітними для оточуючих, керуючись корисливим мотивом в умовах воєнного стану, умисно, таємно викрав жіночу сумку чорного кольору, у середині якої знаходилися грошові кошти у сумі 1500 грн., 20 доларів, що у еквіваленті до офіційного курсу Національного банку України станом на 31 серпня 2025 року становить 825,204 грн., та банківську карту АТ «Укрсиббанк», яка оформлена на ім?я ОСОБА_5 , яка є офіційним документом та надає доступ до банківського рахунку НОМЕР_2 . 
Незаконно заволодівши грошовими коштами на загальну суму 2325,204 грн. та банківською картою АТ «Укрсиббанк», яка оформлена на ім?я ОСОБА_5 , яка є офіційним документом та надає доступ до банківського рахунку НОМЕР_2 , ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що на вказаній банківській картці можуть знаходитися грошові кошти, які у подальшому він може обернути на свою користь, того ж дня, направився до магазину «АТБ-маркет», який розташований за адресою: Дніпропетровська обл., м. Павлоград, вул. Преображенська, 3. ОСОБА_3 31 серпня 2025 року у період з 20:51 год. по 21:01 год., продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів з банківського рахунку ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, маючи на меті незаконне збагачення за рахунок грошових коштів, що йому не належать, усвідомлюючи злочинний характер вчинюваних ним дій та розуміючи, що такі є засобом для досягнення протиправної мети, скориставшись платіжною карткою АТ «Укрсиббанк», яка оформлена на ім?я ОСОБА_5 , яка є, офіційним документом та надає доступ до банківського рахунку НОМЕР_2 , шляхом проведення безконтактної оплати здійснив 7 транзакцій, таємно, викрав з вказаного банківського рахунку грошові кошти на загальну суму 1494,80 грн. 
Таким чином, ОСОБА_3 своїми незаконними, протиправними діями спричинив ОСОБА_5 матеріального збитку на загальну суму 3820, 04 грн.
Крім цього, солдат ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що він будучи військовослужбовцем, у займаній посаді - солдату резерву взводу резерву рядового складу роти резерву рядового складу військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст.ст. 3, 17, 28, 29, 65, 68 Конституції України, п.п.1, 2 ст. 1, п. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 28-33, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 30 жовтня 2025 року приблизно о 17:00 годині (більш точний час під час розслідування не встановлений), перебуваючи на на алеї, поблизу магазини «Білка», який розташований по вул. Верстатобудівників, м. Павлоград, Дніпропетровська область, разом із ОСОБА_6 та ОСОБА_7 під час спільного зловживання алкогольними напоями побачив у ОСОБА_8 мобільний телефон «Nokia 3.1 Plus» (ТA-1104) імей-код: НОМЕР_3 та імей 2: НОМЕР_4 . 
В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння мобільним телефоном ОСОБА_6 .
В той же день, приблизно о 17:20 год. (більш точного часу досудовим розслідуванням встановити не надалось можливим) ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на протиправне заволодіння чужого майна і обернення його на свою користь, усвідомлюючи протиправний характер своїх намірів, щодо посягання на чужу власність, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення майнової шкоди власнику майна та бажаючи настання таких наслідків, повторно, у період дії воєнного стану, з корисливих мотивів та особистою зацікавленістю, зловживаючи довірою ОСОБА_6 ,, під приводом здійснення телефонного дзвінка з мобільного телефону «Nokia 3.1 Plus» (TA-1104), вартістю 1461,55 грн., попрохав у ОСОБА_6 вказаний телефон.
ОСОБА_6 , будучи переконаним в доброчесності намірів ОСОБА_3 добровільно передала мобільний телефон «Nokia 3.1 Plus» (TA-1104). 
Усвідомлюючи, що отриманий від ОСОБА_9 мобільний телефон можна у подальшому використати у власних цілях, у ОСОБА_3 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел направлений на таємне заволодіння чужим майном, а саме грошовими коштами з банківської карти АТ «Перший український міжнародний банк» АТ «ПУМБ», яка оформлена на ім`я ОСОБА_6 , зайшов до застосунку «Пумб-онлайн» та без відповідного дозволу ОСОБА_6 здійснив переказ грошових коштів, шляхом надсилання транзакції на банківську карту ОСОБА_7 у сумі 9000 грн., тим самим таємно, повторно викрав з вказаного банківського рахунку грошові кошти, якими у подальшому розпорядився на власний розсуд, шляхом зняття готівки. 
Того ж дня, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів з банківського рахунку ОСОБА_9 , ОСОБА_3 у період часу з 20:06 год. по 20:20 год. незаконно, без відповідного дозволу ОСОБА_9 , таємно, повторно викрав з вказаного банківського рахунку грошові кошти, шляхом здійснення 4 транзакцій на купівлю товару в магазинах на загальну суму 654,6 грн. 
Таким чином, ОСОБА_3 своїми незаконними діями спричинив ОСОБА_9 матеріального збитку на загальну суму 11116,15 грн. 
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.
Обвинувачений ОСОБА_3 під час судового розгляду свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю. Підтвердив, що обставини, зазначені в обвинувальному акті, відповідають тим, що мали місце. Пояснив, що 31 серпня 2025 року, приблизно о 19:45 годині, перебуваючи на території бази відпочинку «Дім рибака», яка знаходиться на території Павлоградського району, Дніпропетровської області викрав грошові кошти, чим спричинив ОСОБА_5 матеріального збитку на загальну суму 3820, 04 грн., майном розпорядився на власний розсуд. 30 жовтня 2025 року приблизно о 17:00 годині, перебуваючи на на алеї, поблизу магазини «Білка», який розташований по вул. Верстатобудівників, м. Павлоград, Дніпропетровська область, разом із ОСОБА_6 та ОСОБА_7 зловживаючи довірою ОСОБА_6 ,, під приводом здійснення телефонного дзвінка з мобільного телефону «Nokia 3.1 Plus» (TA-1104), вартістю 1461,55 грн., попрохав у ОСОБА_6 вказаний телефон зайшов до застосунку «Пумб-онлайн» та без відповідного дозволу ОСОБА_6 здійснив переказ грошових коштів, потім ще здійснив чотири транзакції, чим спричинив ОСОБА_9 матеріального збитку на загальну суму 11116,15 грн. В послідуючому викраденим майном розпорядився на власний розсуд. Дуже шкодує з цього приводу та щиро розкаюється. Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України просив подальше судове слідство по кримінальному провадженню не проводити.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, вислухавши думку учасників судового провадження, які вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши у обвинуваченого, чи правильно він розуміє зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позиції, роз`яснивши йому, що він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Суд, вислухавши пояснення обвинуваченого, дійшов висновку, що ОСОБА_3 винний у вчиненні кримінального правопорушення, що йому інкримінується за обставин, які вказані вище.
Суд вину обвинуваченого ОСОБА_3  у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення вважає доведеною.
За правилами кримінального закону покарання, призначене особі за вчинений злочин, має бути законним і справедливим. Законність покарання означає, що його має бути призначено особі відповідно до вимог цього закону, а справедливість покарання визначається принципом його домірності, тобто необхідності його визначення судом саме у тому виді й розмірі, яке з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, буде необхідним та достатнім для її виправлення й попередження нових злочинів. 
За правилами ст. 65 КК України суд призначає покарання за вчинений злочин відповідно до Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного: раніше судимий, під наглядом у лікаря-нарколога, лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується негативно, вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину.
Обставиною, що пом`якшує покарання згідно ст. 66 КК України є щире каяття.
Обставини, що обтяжують покарання згідно ст. 67 КК України відсутні.
Суд приходить до висновку, що обставина, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 не є винятковою і не знижує істотним чином міру тяжкості скоєного кримінального правопорушення, не зменшує його суспільну небезпеку до рівня, що виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинуваченого ст. 69 КК України - призначення більш м`якого покарання, ніж передбаченого законом. Крім того, суд приймає до уваги, що обвинувачений ОСОБА_3 скоїв інкримінований злочини до ухвалення вироків Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 липня 2026 року, за яким був засуджений за ч. 5 ст. 407 України до покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, тому суд вважає за необхідне при призначенні остаточного покарання обвинуваченому застосувати положення ч. 4 ст. 70 КК України та з урахуванням ст. 72 КК України призначити остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, зарахувавши повністю покарання за попереднім вирокам від 17 липня 2026 року.
Суд вважає, що покарання ОСОБА_3 слід призначити в межах санкції статті, за якою він обвинувачується, у вигляді позбавлення волі.
Саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень та досягнення самої мети покарання, згідно ст. 50 КК України. 
Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити обрану – тримання під вартою.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Під час проведення досудового розслідування було проведено судову товарознавчу експертизу вартістю 1782 грн. 80 коп. Зазначені витрати у відповідності вимог ст. 122 КПК України відносяться до процесуальних витрат.
Оскільки судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 винний у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення за описаних у вироку обставинах, то суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави вартість проведеної судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/104-25/44224-ТВ від 12 листопада 2025 року у розмірі 1782 грн. 80 коп. 
Питання про речові докази вирішується на підставі ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 368-370, 373, 374 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винним за ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
У відповідності до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарання, призначеного вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 липня 2026 року, та покарання, призначеного за даним вироком, визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців. 
Строк обчислення покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту набрання даного вироку законної сили. 
Зарахувати  ОСОБА_3 в строк покарання у вигляді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення за період з 23 травня 2026 року до набрання вироком законної сили, з розрахунку - один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення вол з 23 травня 2026 року.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити обрану – тримання під вартою.
Стягнути з ОСОБА_3 судові витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи у сумі 1 782 (одна тисяча сімсот вісімдесят дві) грн. 80 коп. на користь держави.
Речові докази: 
- оптичний носій з відеозаписом з камери відеоспостереження, які 18 листопада 2025 року слідчому СВ ОСОБА_10 було надано ломбардом ПТ «Економ» Добродькін і компанія;
- оптичний носій з відеозаписом з камери відеоспостереження, які 18 листопада 2025 року слідчому СВ ОСОБА_10 було надано ломбардом ПТ «ТОП Ломард «Імперіал»;
- оптичний носій з відеозаписом з камери відеоспостереження, які 15 листопада 2025 року слідчому СВ ОСОБА_10 було надано магазином «АТБ – маркет» - зберігати при матеріалах кримінального провадження № 12025041370001535 від 02 вересня 2025 року.
Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення, а за відсутності апеляційної скарги вирок набуває законної сили.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1