Справа №591/7249/26 | Головуючий у суді 1-ї інстанції - Ковтун О.М.
Номер провадження 33/816/1504/26 | Суддя-доповідач Колодяжний А. О.
Категорія  130 КУпАП |

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2026 року суддя Сумського апеляційного суду Колодяжний А. О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 5 серпня 2026 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, - 

установив:

Постановою судді Зарічного районного суду м. Суми від 5 серпня 2026 року, ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП і підданий адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Згідно з цією постановою ОСОБА_1 14 червня 2026 року о 22:18 год в м. Суми по проспекту Свободи, 50 керував автомобілем ВАЗ н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці та від проходження огляду відповідно до встановленого порядку на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а також в найближчому закладі охорони здоров`я відмовився, чим порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 5 серпня 2026 року, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події і складу правопорушення, оскільки він є військовослужбовцем, на момент зупинення транспортного засобу виконував обов`язки військової служби, про що було достеменно відомо працівникам поліції, а тому огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння мав бути проведений згідно статті 266-1 КУпАП, в тому числі уповноваженою на це особою, що було проігноровано працівниками поліції. У зв`язку із цим вважає проведену перевірку. на стан сп`яніння недійсною.
Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисник Головенко Є.В. до суду апеляційної інстанції не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи не подавали та про поважність причини неявки суд не повідомляли.
З огляду на викладене, а також з урахуванням обмеженого процесуального строку, встановленого частиною четвертою статті 294 КУпАП, який не передбачає можливості його продовження чи зупинення, апеляційний суд доходить висновку, що підстави для відкладення розгляду справи відсутні.
За таких обставин, неявка особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та її захисника не перешкоджає розгляду апеляційної скарги по суті.
Перевіривши матеріали даної справи, апеляційний суд дійшов до наступних висновків.
Згідно зі статтею 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інші обставини, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як передбачено статтею 251 КУпАП.
Згідно зі статтею 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За змістом пункту 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Адміністративна відповідальність за частиною першою статті 130 КУпАП передбачена, серед іншого, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Отже, у ході провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП, яке проявилось у відмові від проходження огляду, підлягає доказуванню факт керування особою транспортним засобом, наявність ознак сп`яніння, пропозиція пройти огляд та факт відмови водія від його проходження.
З матеріалів справи слідує, що 14 червня 2026 року о 22:18 год ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду відповідно до встановленого порядку на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а також в найближчому закладі охорони здоров`я КНП СОР «ОКМЦСНЗ» категорично відмовився.
Висновок суду першої інстанції про доведеність зазначених обставин ґрунтується на сукупності доказів, зокрема: протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 615191 від 693187 14 червня 2026 року, у якому зафіксовані обставини правопорушення; акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використання спеціальних технічних засобів, в якому зафіксовані ознаки алкогольного сп`яніння, відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу; направленні на медичний огляд; розписці про залишення транспортного засобу на місці зупинки; довідці про надання інформації з якої слідує, що ОСОБА_1 5 березня 2019 року отримав посвідчення водія на право керування транспортними засобами; відеозаписах події, які підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а також його відмови від проходження огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я. 
Зазначені докази були предметом дослідження суду першої інстанції, оцінені у сукупності та взаємному зв`язку відповідно до вимог статті 252 КУпАП. Апеляційний суд не встановив підстав вважати таку оцінку неповною, однобічною або такою, що ґрунтується на припущеннях.
Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом 14 червня 2026 року в м. Суми та відмови від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу і в закладі охорони здоров`я в апеляційній скарзі ОСОБА_1 не оскаржується.
Крім того, вказані обставини також повністю підтверджується й наявним у справі відеозаписом, який був доданий до протоколу про адміністративне правопорушення.
Відповідаючи на доводи апеляційної скарги про порушення процедури огляду ОСОБА_1 , який мав бути проведений виключно посадовою особою, уповноваженою начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини Збройних Сил України відповідно до вимог статті 266-1 КУпАП, апеляційний приходить до наступного.
Відповідно до частини першої статті 15 КУпАП, за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху військовослужбовці несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.
З матеріалів справи слідує, що 14 червня 2026 року ОСОБА_1 керував транспортним засобом у м. Суми поза межами території будь-якої військової частини чи військового об`єкту. При цьому будь-яких доказів того, що на момент зупинки поліцією він виконував військове завдання не надано і з пояснень останнього, які зафіксовані на відеозаписі не убачається. Сам по собі факт проходження військової служби не є безумовною підставою для застосування спеціального порядку проведення огляду. 
Отже, як водій транспортного засобу ОСОБА_1 є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП і його огляд на стан алкогольного сп`яніння мав проводитись за правилами, передбаченими статтею 266 КУпАП поліцейськими. 
У той же час, стаття 266-1 КУпАП регулює порядок огляду на стан алкогольного сп`яніння військовослужбовців за вчинення військових адміністративних правопорушень, визначених главою 13 Б КУпАП.
Крім того, апеляційний суд позбавлений можливості врахувати надану ОСОБА_1 позитивну службову характеристику, оскільки законодавець у статті 33 КУпАП виключив можливість суду при накладенні адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП, брати до уваги особу порушника, його майновий стан, інші обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність тощо.
Таким чином, докази здобуті працівниками поліції згідно встановленого законом порядку і перевірені під час розгляду в суді апеляційної інстанції в своїй сукупності дають належні підстави вважати, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП, сумніву у їх достовірності, законності та належності у суду апеляційної інстанції не має.
Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду і були підставами для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено, як і не встановлено істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови, як про це просить в апеляційній скарзі апелянт.
Таким чином, при розгляді справи в повному обсязі дотримані положення ст. 268, 279, 280 КУпАП, постанова судді є законною, обґрунтованою і належним чином умотивованою, тому вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга – без задоволення.
Керуючись статтею 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 5 серпня 2026 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін, а його апеляційну скаргу на цю постанову – без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя | А. О. Колодяжний