Справа № 372/5049/26 
Провадження № 1-кп-407/26

В И Р О К
іменем України

03 вересня 2026 року Обухівський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 , 
за участю прокурора ОСОБА_3 , 
обвинуваченого ОСОБА_4 , 
захисника ОСОБА_5 , 
розглянувши у підготовчому судовому засіданні у приміщенні Обухівського районного суду Київської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 12026111230000932  від 05.07.2026 року відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И В :

05.07.2026 року, близько 05 год. 35 хв., ОСОБА_4 , знаходячись у приміщенні АЗК «SOCAR», що за адресою: Київська область, м. Обухів, вул. Загребля, 21, діючи умисно, в умовах воєнного введеного Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022, який затверджено Законом України від 24 лютого 2022 року №2101-ІХ та в подальшому продовжено відповідно до Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, які спрямовані на відкрите викрадення чужого майна, умисно, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, відкрито заволодів майном, що належить ТОВ «Сокар Петролеум» за наступних обставин.
Так, перебуваючи у торговому залі вищевказаного приміщення, ОСОБА_4 , підійшов до стелажу «Гаряча пропозиція» взяв із нижньої полиці товар, а саме: ром Cucaracha Spiced Gold 35% об`ємом 0,7 л вартістю 616,66 грн, після чого, утримуючи зазначений товар у руках, попрямував до виходу з приміщення АЗК, не маючи наміру сплачувати його вартість. 
У цей час працівник АЗК ОСОБА_6 помітила протиправні дії ОСОБА_4 , неодноразово висловила вимоги припинити їх та повернути товар, а також намагалася зупинити останнього, переслідуючи його до виходу з приміщення.
Усвідомлюючи, що його дії є очевидними для працівника АЗК та мають відкритий характер, ОСОБА_4 на законні вимоги не відреагував, продовжив рух до виходу, після чого вибіг із приміщення АЗК «SOCAR», з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
У результаті своїх умисних протиправних дій ОСОБА_4 відкрито заволодів майном, що належить ТОВ «Сокар Петролеум», чим заподіяв товариству майнову шкоду на загальну суму 580 грн 13 коп.
Таким чином ОСОБА_4 обвинувачується 
 у вчиненні відкритого викрадення чужого майна (грабіжу) вчиненого в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною 4 статті 186 Кримінального кодексу України.
Дії ОСОБА_4  правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіжу), вчиненого в умовах воєнного стану. 
03.09.2026 між прокурором та обвинуваченим за участю його захисника укладено угоду про визнання винуватості відповідно до ст. 472 КПК України.
Згідно з даною угодою сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 4 ст. 186 КК України та щодо істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні. 
Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести обвинувачений, у виді п`яти років позбавлення волі зі звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням та з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Вказані вид та міра покарання визначені сторонами угоди з урахуванням особи обвинуваченого, який беззастережно визнав свою вину, щиро розкаявся, відшкодував завдану кримінальним правопорушенням потерпілому шкоду, раніше не судимий, його вік та стан здоров`я, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення. 
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Прокурор у судовому засіданні вважав за доцільне затвердити угоду про визнання винуватості та призначити ОСОБА_4 погоджене сторонами покарання.
Обвинувачений та його захисник підтримали угоду про визнання винуватості та вважають, що є всі підстави для її затвердження судом та призначення погодженого сторонами угоди покарання. При цьому, обвинувачений повністю та беззастережно визнав свою винуватість в інкримінованому кримінальному правопорушенні.
Представник потерпілого надав письмову згоду на укладення між прокурором та обвинуваченим угоди про визнання винуватості, яка додана до угоди. 
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів (крім кримінальних проваджень щодо корупційних кримінальних правопорушень та кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією). Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Відповідно до ч. 5 ст. 469 КПК України, укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, яке згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином. 
При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом та беззаперечно погоджується на це. Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди від 03.09.2026 між прокурором та обвинуваченим за участю його захисника про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгоджених сторонами виду та міри покарання зі звільненням від відбування покарання з випробуванням.
При цьому, суд, окрім тяжкості кримінального правопорушення, враховує: особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, повністю визнав свою вину, щиро розкаявся у вчиненому, на лікуванні у лікарів нарколога та психіатра не перебував; відшкодував потерпілому завдану шкоду.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.
Відповідно до ст. 124 КПК України з обвинуваченого на користь держави підлягають стягненню процесуальні витрати за проведення експертиз. 
Керуючись статтями 373, 374, 475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В: 

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 25 серпня 2026 року у кримінальному провадженні № 12026111230000932  від 05.07.2026 року між прокурором Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченим  ОСОБА_4  за участю захисника ОСОБА_5 . 
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 Кримінального кодексу України у виді 5 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком три роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
Визначити ОСОБА_4 обов`язки відповідно до ст. 76 Кримінального кодексу України. 
Речові докази: змиви з поверхні горла порожньої пляшки об`ємом 0,7 л Ром Cucaracha Spiced Gold 35%, порожню пляшку об`ємом 0,7 л з-під рому Cucaracha Spiced Gold 35% - знищити; футболку чоловічу білого кольору з малюнком, яку поміщено до спеціального пакету ВУМ 2018271, штани чоловічі бежевого кольору, які поміщено до спеціального пакету WAR 1483781, сумку чоловічу чорного кольору з ременем, яку поміщено до спеціального пакету WAR 1483780, спортивну чоловічу кофту чорного кольору на застібці, яку поміщено до спеціального пакету WAR 1665489 – повернути власнику.
Роз`яснити  ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом, а також, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор у межах строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, має право звернутись до суду з клопотанням про скасування вироку.
На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя | ОСОБА_1