номер провадження справи 24/87/24 

ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.08.2026 Справа № 908/1607/26
м.Запоріжжя Запорізької області 

Господарський суд Запорізької області у складі судді Азізбекян Тетяни Анатоліївни, за участю секретаря судового засідання Коваль А.К., розглянувши матеріали справи № 908/1607/26
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛЕКТРОТРЕЙДІНГ ГРУП» (04116, місто Київ, вулиця Старокиївська, будинок 14, ЄДРПОУ 42190690)
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “ЗАПОРІЗЬКИЙ ТИТАНО- МАГНІЄВИЙ КОМБІНАТ” (69600, м. Запоріжжя, вул. Теплична, буд. 18, ЄДРПОУ 38983006) 
про стягнення 198 367,79 грн.

за участю представників:
від позивача: Горбаченко Н.В., довіреність від 22.10.2024
від відповідача: не прибув

СУТЬ СПОРУ:

До Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛЕКТРОТРЕЙДІНГ ГРУП» до Товариства з обмеженою відповідальністю “ЗАПОРІЗЬКИЙ ТИТАНО - МАГНІЄВИЙ КОМБІНАТ” про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 198 367,79 грн, з яких: 3% річних в розмірі 47 382,64 грн, інфляційні втрати у розмірі 150 985,15 грн.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу від 03.07.2026 здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/1607/26 та визначено до розгляду судді Азізбекян Т.А.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на Договір купівлі-продажу електричної енергії № ДД-21/0386, укладений між сторонами 30.12.2021 та Додаткову угоду №1 від 30.12.2021 з Додатком - Графіком погодинного відпуску/відбору (купівлі-продажу) електричної енергії на січень 2022 року, за яким відповідач зобов`язання з оплати електричної енергії у повному обсязі не виконав, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість в розмірі 1 055 840,22 грн. Рішенням Господарського суду Запорізької області у справі №908/1417/22 стягнуто з відповідача 1 055 840,22 грн основного боргу, 154 348,48 грн пені за період з 15.02.2022 по 03.08.2022, 1 568,06 грн 3% річних за період з 15.02.2022 по 10.08.2022, 156 038,07 грн втрат від інфляції за період з 01.03.2022 по 31.07.2022. Відповідач за цим рішенням грошові суми не сплатив, у звязу з чим рішенням Господарського суду Запорізької області від 20.03.2025 у справі № 908/215/25 стягнуто з ТОВ «ЗТМК» на користь ТОВ «ЕТГ» 75 760,15 грн – 3% річних за період з 11.08.2022 по 31.12.2024, 274 563,28 грн – втрат від інфляції за період з 01.08.2022 по 31.12.2024. Станом на дату подачі цієї позовної заяви заборгованість відповідача перед позивачем в сумі 1 055 840,22 грн., залишається несплаченою, внаслідок чого позивач на підставі статті 625 Цивільного кодексу України здійснює нарахування на суму основного боргу 3% річних за період з 01.01.2025 по 30.06.2026 (включно) та інфляційні втрати за період з 01.01.2025 по 30.06.2026 (включно).
Ухвалою суду від 07.07.2026 позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/1607/26 за правилами спрощеного позовного провадження. Присвоєно справі номер провадження 24/87/26. Судове засідання з розгляду справи призначено на 13.07.2026.
Ухвалою суду від 13.07.2026 задоволено заяву представника позивача Горбаченко Н.В. про участь в усіх судових засіданнях в режимі відеоконференції по справі № 908/1607/26.
Ухвалою суду від 13.07.2026 відкладено розгяд справи на 19.08.2026.
Відповідно до ст. 222 ГПК України здійснювалося повне фіксування судового засідання 19.08.2026 за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
В судовому засіданні представник позивача підтримав позов з підстав, зазначених у позовній заяві.
Відповідач у судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив. Клопотань про розгляд справи за відсутності уповноваженого представника відповідача або про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином. Письмового відзиву не надав.
Ухвала суду від 07.07.2026 про відкриття провадження у справі № 908/1607/26 направлялась судом відповідачу в його електронний кабінет та доставлено 07.07.2026, про що свідчить довідка Господарського суду Запорізької області про доставку електронного листа. 
Судом враховано, що відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні у справі “Пономарьов проти України” від 03.04.2008, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Таким чином, не лише на суд покладається обов`язок належного повідомлення сторін про час та місце судового засідання, але й сторони повинні вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Про хід розгляду справи відповідач мав змогу дізнатись з офіційного веб-порталу Судової влади України “Єдиний державний реєстр судових рішень” http://reyestr.court.gov.ua/. Названий веб-портал згідно з Законом України “Про доступ до судових рішень” є відкритим для безоплатного цілодобового користування.
У відповідності до ст. 42 ГПК України учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.
Також судом враховано, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. 
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (параграфи 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі “Смірнова проти України”).
Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 у справі “Красношапка проти України”, від 02.12.2010 “Шульга проти України”, від 21.10.2010 “Білий проти України”).
У зв`язку з неявкою представника відповідача у судове засідання 19.08.2026, належним чином повідомленого про дату, час та місце розгляду справи, за відсутності поважних причин неявки, судом постановлено здійснювати розгляд справи за відсутності представника відповідача. 
В засіданні 19.08.2026 судом, в порядку ст. 240 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Суд повідомив строк виготовлення повного тексту рішення та роз`яснив порядок і строк його оскарження. 
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, суд

УСТАНОВИВ:

30.12.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю “Електротрейдінг Груп” (Продавцем, скорочена назва - ТОВ “ЕТГ”) та Товариством з обмеженою відповідальністю “Запорізький титано-магнієвий комбінат” (Покупцем, скорочена назва - ТОВ “ЗТМК”) укладено Договір купівлі-продажу електричної енергії № ДД-21/0386 та Додаткову угоду №1 від 30.12.2021 до Договору купівлі-продажу електричної енергії № ДД-21/0386 від 30.12.2021 з Додатком - Графіком погодинного відпуску/відбору (купівлі-продажу) електричної енергії на січень 2022 року, за умовами якого Продавець зобов`язаний продати, а Покупець купити (прийняти та оплатити) електричну енергію на умовах, що визначені у цьому Договорі.
Враховуючи, що ТОВ “Запорізький титано-магнієвий комбінат” зобов`язання з оплати електричної енергії у повному обсязі не виконало, ТОВ “Електротрейдінг Груп” звернулося до суду з позовом про стягнення з ТОВ “Запорізький титано-магнієвий комбінат” основний борг в сумі 1055840,22 грн, пеню в сумі 154348,48 грн за період з 15.02.2022 по 03.08.2022 включно, 3% річних у сумі 15689,06 грн за період з 15.02.2022 по 10.08.2022 включно, інфляційні витрати в сумі 156038,07 грн за період з 01.03.2022 по 31.07.2022 включно, що було предметом судового розгляду у справі № 908/1417/22.
Рішенням Господарського суду Запорізької області у справах №908/1417/22 стягнуто з відповідача 1 055 840,22 грн основного боргу, 154 348,48 грн пені за період з 15.02.2022 по 03.08.2022, 1 568,06 грн 3% річних за період з 15.02.2022 по 10.08.2022, 156 038,07 грн втрат від інфляції за період з 01.03.2022 по 31.07.2022.
На виконання рішення Господарського суду Запорізької області від 20.12.2022 у справі № 908/1417/22, яке набрало законної сили 28.03.2023, видано наказ від 20.02.2024 про примусове стягнення.
24.05.2024 заступником начальника Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відкрито виконавче провадження №75097905 з виконання наказу господарського суду Запорізької області №908/1417/22 від 20.02.2024 про стягнення з ТОВ “Запорізький титано-магнієвий комбінат” на користь ТОВ “Електротрейдінг Груп” 1 055 840,22 грн основного боргу, 154348 грн 48 коп. пені, 15689 грн 06 коп. 3% річних, 156038 грн 07 коп. втрати від інфляції, 20728 грн 74 коп. судового збору.
27.05.2024 зупинено вчинення виконавчих дій з примусового виконання вищезазначеного наказу №908/1417/22 від 20.02.2024, про що заступником начальника Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) винесено Постанови про зупинення виконавчих дій у ВП №75097907.
Оскільки відповідач стягнуті рішенням Господарського суду Запорізької області від 20.12.2022 у справі № 908/1417/22 грошові суми не сплатив, у січні 2025 року ТОВ «ЕТГ» звернулося до Господарського суду Запорізької області з позовом про стягнення з ТОВ «ЗТМК» 363 857,27 грн, з яких: 79 354,28 грн – 3% річних та 284 502,98 грн – інфляційні втрати.
Рішенням Господарського суду Запорізької області від 20.03.2025 у справі № 908/215/25 позов ТОВ «ЕТГ» було задоволено частково, стягнуто з ТОВ «ЗТМК» на користь ТОВ «ЕТГ» 75 760,15 грн – 3% річних за період з 11.08.2022 по 31.12.2024, 274 563,28 грн – втрат від інфляції за період з 01.08.2022 по 31.12.2024 та 4 203,88 грн – судового збору.
На виконання рішення Господарського суду Запорізької області від 20.03.2025 у справі № 908/215/25, яке набрало законної сили 15 квітня 2025 року, видано наказ від 21.04.2025 про примусове виконання судового рішення.
Станом на день подання позову доказів сплати відповідачем грошових сум, стягнутих рішенням господарського суду Запорізької області від 20.12.2022 по справі №908/1417/22 матеріали справи не містять.
У зв`язку з прострочення виконання грошового зобов`язання ТОВ «ЕТГ» звернулося до Господарського суду Запорізької області за захистом порушених прав з позовом до ТОВ «ЗТМК» з вимогами про стягнення з відповідача 3% річних в розмірі 47 382,64 грн за період з 01.01.2025 по 30.06.2026 (включно) та інфляційні втрати у розмірі 150 985,15 грн за період з 01.01.2025 по 30.06.2026 (включно), що є предметом спору по даній справі.
Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази, суд дійшов до висновку про наступне.
Рішенням Господарського суду Запорізької області від 20.12.2022 у справі № 908/1417/22 встановлено факт неналежного виконання ТОВ «ЗТМК» своїх зобов`язань за договором купівлі-продажу електричної енергії від 30.12.2021 № ДД-21/0386 в частині сплати вартості отриманої електричної енергії у строки, передбачені умовами договору, внаслідок чого у відповідача утворився борг у розмірі 1055840,22 грн.
Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ч. 3 ст. 11, ч. 1 ст. 13 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України) цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Згідно зі частиною 2 статті 625 ЦК України за прострочення виконання грошового зобов`язання настає відповідальність у вигляді сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплати трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За змістом ст.ст. 524, 533-535, 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях, що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку.
Отже, у разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (частини другої статті 625 ЦК України) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати та 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер.
Заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення. Одним з принципів цивільного права є компенсація майнових втрат особи, що заподіяні правопорушенням, вчиненим іншою особою (постанова Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі №902/417/18).
Виходячи із положень статті 625 ЦК України, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Визначене частиною другою статті 625 ЦК України право стягнення інфляційних втрат і трьох відсотків річних є мінімальними гарантіями, які надають кредитору можливість захистити згадані вище інтереси; позбавлення кредитора можливості реалізувати це право порушуватиме баланс інтересів і сприятиме виникненню ситуацій, за яких боржник повертатиме кредитору грошові кошти, які, через інфляційні процеси, матимуть іншу цінність, порівняно з моментом, коли такі кошти були отримані (у тому числі у вигляді прострочення оплати відповідних товарів та послуг).
У разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у такого боржника в силу закону (ч. 2 ст. 625 ЦК України) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати.
Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.
Згідно правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі №917/1421/18, оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 Цивільного кодексу України, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3% річних виникає за кожен місяць із моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.
Згідно з ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Зокрема, ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Приписами ст. 604 ЦК України унормовано, що зобов`язання припиняється за домовленістю сторін. Зобов`язання припиняється за домовленістю сторін про заміну первісного зобов`язання новим зобов`язанням між тими ж сторонами (новація).
З аналізу вищевказаних норм закону слідує, що чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з наявністю судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 ЦК України сум.
Вирішення судом спору про стягнення грошових коштів за договором не змінює природи зобов`язання та підстав виникнення відповідного боргу.
Вказана правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.06.2019 у справі №916/190/18.
З огляду на наведене, оскільки відповідач допустив прострочення виконання грошового зобов`язання позивач правомірно нараховує 3% річних та інфляційні втрати на суму основного боргу, стягнутого в рамках справи суду № 908/1417/22.
Суд звертає увагу, що прострочення виконання грошового зобов`язання мало триваючий характер протягом усього періоду невиконання зобов`язання та тривало до моменту його фактичного виконання.
Право кредитора на стягнення інфляційних втрат та 3 % річних виникає за кожен день такого прострочення.
Позовні вимоги сформовані з урахуванням усталених підходів судової практики щодо періодичності нарахування сум, передбачених статтею 625 ЦК України.
ТОВ «ЕТГ» має всі законні підстави на отримання сум, що передбачені ч. 2 ст. 625 ЦК України на фактичну дату сплати відповідачем боргу за рішенням суду.
Згідно з розрахунком позивача, сума 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання зі сплати вартості електричної енергії, яке виникло на підставі Договору та підтверджено рішенням Господарського суду Запорізької області від 20.12.2022 у справі № 908/1417/22, становить 47 382,64 грн, а сума інфляційних втрат становить 150 985,15 грн.
Суд звертає увагу, що рішенням господарського суду Запорізької області від 20.12.2022 у справі №908/1417/22 стягнуті суми 3 % річнихза період з 15.02.2022 по 10.08.2022 та інфляційних втрат за період з 01.03.2022 по 31.07.2022, а рішенням господарського суду Запорізької області від 20.03.2025 у справі №908/215/25 стягнуті суми 3 % річних за період з 29.03.2023 по 31.12.2024, суму інфляційних втрат за період з 01.04.2023 по 31.12.2024.
Відтак, заявлені у справі № 908/1607/26 суми 3% річних та інфляційних втрат, що нараховані на суму основного боргу, не охоплені рішенням суду у справі № 908/1417/22 та рішенням у справі № 908/215/25.
Перевіривши надані позивачем розрахунки 3% річних та інфляційних втрат, нарахованих на суму основного боргу в розмірі 1 055 840,22 грн, які виконані позивачем правильно, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимог позивача про стягнення з відповідача 47 382,64 грн 3% річних за період з 01.01.2025 по 30.06.2026 (включно) та 150 985,15 грн інфляційні втрати за період з 01.01.2025 по 30.06.2026 (включно) та їх задоволення.
Згідно із положеннями статті 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору за покладаються на ТОВ «ЗТМК» у розмірі 2662,40 грн.
Керуючись ст. ст. 123, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд
ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Запорізький титано-магнієвий комбінат” (69600, м. Запоріжжя, вул. Теплична, буд.18, ідентифікацій код юридичної особи 38983006) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Електротрейдінг Груп” (04116, місто Київ, вул. Старокиївська, будинок 14, ідентифікаційний код юридичної особи 42190690) – 3% річних в розмірі 47 382 (сорок сім тисяч триста вісімдесят дві) грн 64 коп., інфляційні втрати у розмірі 150 985 (сто п`ятдесят тисяч дев`ятсот вісімдесят п`ять) грн 15 коп. та 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн 40 коп. судового збору.
Видати наказ після набрання рішенням чинності.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 11.09.2026.

Суддя Т.А. Азізбекян