| 1 | Справа № 335/6138/26  2/335/3338/2026

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2026 року м. Запоріжжя

Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді Рибалко Н.І., за участю секретаря судового засідання Чибінової Н.І., розглянувши цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором,

ВСТАНОВИВ:

02.06.2026 ТОВ «Факторинг Партнерс» звернулось до суду з вищевказаним позовом, у якому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № Z64.21778.008414592 від 28.07.2021 у розмірі 55 180,53 грн. та судові витрати.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28.07.2021 між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № Z64.21778.008414592. За умовами договору відповідач отримав кредит в сумі 54 500,00 грн., строком на 24 місяців. 
Відповідно до договору факторингу №11-12/25 від 11.12.2025 АТ «Ідея Банк» відступило право вимоги за вказаним кредитним договором ТОВ «Факторинг Партнерс». Відповідачка належним чином не виконує взятих на себе зобов`язань щодо повернення кредиту та сплаті процентів за користування ним, у зв`язку з чим утворилась заборгованість в загальній сумі 55 180,53 грн, з яких: 45 360,50 грн. заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту), 9 820,03 грн. заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 662,40 грн. та витрати на правничу допомогу в сумі 16 000,00 грн.
Ухвалою судді Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 03.06.2026 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, сторонам по справі надано строк для подання заяв по суті справи, призначено судове засідання.
02.07.2026 через підсистему «Електронний суд» представником відповідача адвокатом Сідоровим В.М. подано відзив на позовну заяву з посиланням на те, що з розрахунку заборгованості неможливо дізнатися, яким чином утворилася сума заборгованості у розмірі 55180,53 грн, оскільки, відсутня розшифровка складових заборгованості (тіло кредиту, відсотки за користування,), не вказано на яку суму проводилось нарахування відсотків, так як такі суми є різними. Таким чином, представник відповідача вважає, що наданий позивачем розрахунок заборгованості не можна вважати належним та допустимим доказом на доведення наявності заборгованості ОСОБА_1 перед позивачем. Також, до матеріалів справи долучений меморіальний ордер № 9920278 від 28 липня 2021 року щодо видачі кредиту згідно кредитного договору № 264.21778.008414592 від 28.07.2021, однак платником та отримувачем у вказаному ордері зазначена одна і та ж особа - ОСОБА_1 . Тому вважає, що наданий ордер не може слугувати доказом видачі відповідачці коштів у кредит. Крім того, вважає, що заявлена у позові сума витрат на правничу допомогу у розмірі 16 000,00 грн. є надмірною, також відсутній належний розрахунок робіт та витраченого адвокатом часу, не долучено документів, які свідчать про оплату позивачем вказаний витрат у зазначеній сумі, а тому вказана сума не підлягає стягненню. Враховуючи викладене просив суд у задоволенні позовних вимог ТОВ «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 відмовити повністю.
07.07.2026 через підсистему «Електронний суд» представником ТОВ «Факторинг Партнерс» Ушаковою М.І. подано відповідь на відзив, відповідно до якої зазначала, що як вбачається з Виписки по рахунку відповідачка, починаючи з другого платежу здійснювала погашення заборгованості невчасно, а після 11.02.2022 взагалі припинила вносити платежі, чим порушувала умови Договору та у зв`язку з чим виникала прострочена заборгованість. При внесенні відповідачем платежів на розрахунковий рахунок, погашення заборгованості за Договором проводилася у черговості визначеній п. 9.9 ДКБОФО. Зазначила, що позивачем, який набув право вимоги до відповідача за договором факторингу, не здійснювалось жодних нарахувань за Договором кредиту та страхування № Z64.21778.008414592 від 28.07.2021. Зазначення Позичальника ОСОБА_1 одночасно у графі «Платник» та «Отримувач» у меморіальному ордері №9920278 від 28.07.2021 зумовлено специфікою бухгалтерського обліку внутрішньобанківських операцій відповідно до вимог НБУ та відображає перерахування кредиту з рахунку Позичальника № НОМЕР_1 на інший її ж рахунок № НОМЕР_2 . Факт надання та отримання коштів підтверджується реквізитом «Призначення платежу» («Видача кредиту згідно кредитного договору № Z64.21778.008414592 від 28.07.2021»), а також випискою по рахунку № НОМЕР_2 , яка є первинним документом і фіксує кінцевий результат операції, а саме реальне надходження грошових коштів у розпорядження клієнта. Крім того, вважає, що позивачем обґрунтовано та доведено належним чином розмір та характер витрат на правову допомогу.
Представник позивача належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, разом з тим 25.08.2026 представником позивача надано до суду заяву, в якій просила суд розглянути справу за відсутності представника, позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі.
Відповідачка у судове засідання не з`явилася, разом з тим в матеріалах справи від представника відповідачки міститься заява від 25.08.2026, відповідно до якої, просив суд здійснювати розгляд справи без участі сторони відповідача з урахуванням заперечень вказаних у відзиві.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
У зв`язку з чим, на підставі ст. ст. 247, 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду.
Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані до суду докази у їх сукупності було встановлено наступні факти та відповідні ним правовідносини.
Так, відповідно до приписів ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
За правилом ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За змістом п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Згідно вимог ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Положеннями ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Статтею 514 ЦК України, встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено за договором або законом.
Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
У частині другій статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
Отже, за змістом наведених положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним.
Судом встановлено, що 28.07.2021 року між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № Z64.21778.008414592. 
За вказаним Договором відповідачу надано кредит на наступних умовах: сума кредиту 54 500,00 грн. (п.1.2), процентна ставка 15,00% змінювана (п.1.3). строк кредиту 24 місяці (п.1.4). 
Відповідно до п.1.6. строк дії Договору та дата повернення кредиту до 28.07.2023. Повернення заборгованості здійснюється через рахунок відкритий у Банку відповідно до Графіку, викладеного в Додатку №1 до даного Договору. 
Згідно з п.1.8 Договору позичальник, який прострочує виконання грошового зобов`язання після закінчення строку дії Договору, зобов`язаний оплатити суму заборгованості, а також 96,66099549 процентів річних від простроченої суми кредиту за неправомірне користування грошовими коштами відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України. 
У п.1.5 Договору зазначено, що під час користування кредитом Банк надає клієнту послуги з щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, що визначені цим Договором та Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (надалі – ДКБОФО), за надання яких встановлена плата, відповідно до графіку щомісячних платежів за кредитом (далі - Додаток №1), як «Обслуговування кредитної заборгованості». Комісійна винагорода за переказ коштів та приймання готівки з подальшим зарахуванням на рахунки Банку сплачується згідно діючих Тарифів Банку. Тарифи є невід`ємною частино ДКБОФО та розміщені на веб-сайті Банку www.ideabank.ua. 
Відповідно до п.1.11 Договору змінювана процентна ставка, згідно п.1.3 Договору, визначається як змінна частина ставки в розмірі 9,5% збільшена на маржу Банку в розмірі 5,5%. 
Пунктом 4 Паспорту споживчого кредиту встановлено, що плата за обслуговування кредитної заборгованості становить 2,05% середньомісячно від початкової суми кредиту згідно графіку в п.5. 
У відповідності до п. 3.1 Договору нанесенням власноручного підпису під цим Договором, Позичальник акцептує Публічну пропозицію про приєднання до ДКБОФО та Публічну оферту на укладення договору про використання аналога власноручного підпису та відтиску печатки Банку, які зберігаються на офіційному сайті Банку https://ideabank.ua/uk/about/public-contracts. Підтверджує, що в день укладення цього Договору у відділенні Банку або Кредитного посередника, за його вибором йому надано ДКБОФО та Тарифи, вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. 
Згідно з пунктом 3.25 Договору, сторони дійшли згоди про те, що в Додатку №1, що є невід`ємною частино цього Договору, зрозуміло та доступно викладено: а) детальний розпис складових загальної вартості Кредиту та реальної річної відсоткової ставки; б) графік платежів з поверненням Кредиту, сплати процентів за його користування; в) сум комісійної винагороди та інших платежів за Договором. Цей Договір та Додаток №1 до Договору були надані Клієнту для ознайомлення до моменту їх укладення. 
Відповідно до п.4 Договору, усі інші умови Договору регулюються ДКБОФО, який містить додаткові умови надання та користування Кредитом, умови банківського рахунку в доповнення до тих, що вказані в Договорі і є невід`ємною частиною Договору. Чинна редакція ДКБОФО розміщена на сайті Банку www.ideabank.ua. На момент укладення Договору діяла Публічна пропозиція АТ «Ідея Банк» про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (ДКБОФО) затверджена протоколом засідання Правління №06/16-04 від 16.06.2021.
Відповідно до п.5 Додатку №1 до Договору встановлено порядок повернення кредиту, кількість, розмір та періодичність внесення, а саме: встановлено обов`язок позичальника сплачувати щомісячно до 2 (другого) числа на розрахунковий рахунок суму в розмірі 3 765,00 грн. в кількості 23 таких платежі та 24 платіж в сумі 3924,61 грн. до 28.07.2023, починаючи з 02.09.2021 по 28.07.2023.
Згідно з ордером-розпорядженням №1 про видачу кредиту та ордером-розпорядженням №2 про сплату страхового платежу від 28.07.2021, відповідачці було перераховано кредитні кошти в сумі 54 500, 00 грн. та відраховано страховий платіж в сумі 6 663,02 грн. 
Згідно з меморіального ордеру №9920278 від 28.07.2021, АТ «Ідея Банк» було перераховано на рахунок ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 54 500,00 грн., призначення платежу: видача кредиту згідно з кредитного договору № Z64.21778.008414592 від 28.07.2021.
Із виписки по рахунку ОСОБА_1 за кредитним договором № Z64.21778.008414592 від 28.07.2021 за період з 01.01.2000 по 11.12.2025 вбачається, що відповідачка періодично здійснювала погашення кредитної заборгованості.
Згідно з розрахунком заборгованість відповідачка за вказаним кредитним договором станом на 11.12.2025 становить 71 868,33 грн, з яких: 45 360,50 грн. заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту), 9 820,03 грн. заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, 16 687,80 грн. заборгованість за комісіями.
Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Статтею 514 ЦК України, встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено за договором або законом.
Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
У частині другій статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
Отже, за змістом наведених положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним.
11.12.2025 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір факторингу №11-12/25 відповідно до якого права вимоги за вказаним кредитним договором перейшло до ТОВ «Факторинг Партнерс».
Відповідно до витягу з реєстру боржників для друку №2 до Договору факторингу №11-12/25 від 11.12.2025 до ТОВ «Факторинг Партнерс» перейшло право вимоги до відповідачки за кредитним договором № Z64.21778.008414592 від 28.07.2021 на загальну суму 71 868,33 грн, з яких: 45 360,50 грн. заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту), 9 820,03 грн. заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, 16 687,80 грн. заборгованість за комісіями.
Таким чином, ТОВ «Факторинг Партнерс» наділено правом вимоги до відповідачки за договором № Z64.21778.008414592 від 28.07.2021.
При цьому, у позовній заяві представник позивача просив стягнути з відповідачки заборгованість у розмірі 55 180,53 грн, з яких: 45 360,50 грн. заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту), 9 820,03 грн. заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги.
Суд відхиляє доводи представника відповідача через їх безпідставність, оскільки факт надання та отримання кредитних коштів у розмірі 54 500,00 грн. повністю підтверджується належними доказами. Зазначення ОСОБА_1 водночас платником та отримувачем у меморіальному ордері №9920278 від 28.07.2021 зумовлено специфікою внутрішньобанківського обліку НБУ щодо перерахування коштів між рахунками позичальника (з № НОМЕР_1 на № НОМЕР_2 ), що підтверджується призначенням платежу та випискою по рахунку, яка є первинним документом. Наданий позивачем розрахунок заборгованості є чітким, арифметично правильним і повністю корелюється з банківською випискою, що відображає рух коштів та нарахування відсотків, а тому суд визнає його належним і допустимим доказом, тоді як заперечення представника відповідача ґрунтуються на помилковому тлумаченні правил банківського документообігу.
Приймаючи до уваги, що відповідачка не сплатила своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитним договором, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором, який відповідачем не спростований, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Факторинг Партнерс» у розмірі 55 180,53, з яких: за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) у розмірі 45 360,50 грн. та за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги у розмірі 9 820,03 грн., є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Щодо вимоги позивача про відшкодування витрат на правову допомогу в розмірі 16 000,00 грн. суд зазначає наступне.
Відповідно до п. п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до частини 1, пункту 1 ч. 3 ст. 133 та ч. 1 - 3 ст. 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно з частиною 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.
Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 висловлено правову позицію, згідно якої розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.
На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем до суду надано в копіях: Договір про надання правової допомоги №02-07/2024 від 02.07.2024 укладений між АО «Ліга Ассістанс» та ТОВ «Факторинг Партнерс», прайс-лист АО «Ліга Ассістанс» затверджений Рішенням Загальних зборів № 01-12/2025 від 01.12.2025, заявку від 01.04.2026 про надання юридичної допомоги № 3199, витяг з акту № 33 про надання юридичної допомоги від 30.04.2026 на загальну суму 16 000 грн. Згідно з вказаних документів АО «Ліга Ассістанс» надало позивачу такі послуги: надання усної консультації з вивченням документів на суму 4 000,00 грн., складання позовної заяви про стягнення боргу для подачу до суду на суму 12 000,00 грн.
Згідно частини четвертої статті 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог ч. 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України"). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначені суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру (Постанова від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц).
Так, позивачем ставилось питання про стягнення з відповідачки на його користь суми понесених витрат на правничу допомогу в розмірі 16 000,00 грн.
При цьому, аналізуючи розмір гонорару адвоката на дотримання вимог співмірності, суд, з урахуванням складності справи, ціни позову, обсягу виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), враховуючи, що адвокатом фактично було надано правову допомогу, складено позовну заяву та зібрано необхідні документи, суд вважає, що розмір гонорару в 16 000 грн. є не обґрунтованим та завищеним.
Так справа відноситься до категорії не складних справ, розгляд проводився в спрощеному провадженні, представник позивача не з`являвся до суду, надав клопотання про розгляд справи за наявними матеріалами справи. Крім іншого розмір правової допомоги в сумі 16 000 грн. є неспівмірними.
Суд зазначає та наголошує, що стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.
Відповідно до Постанови Верховного Суду від 30.09.2020 р. по справі №201/14495/16-ц суд вправі самостійно зменшувати розмір відшкодування витрат на правову допомогу.
Відтак, суд приходить до висновку про наявність підстав для зменшення суми стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу в розмірі 5 000 грн., вона буде об`єктивно відповідати вимогам співмірності, а тому вимога позивача в частині стягнення витрат на правову допомогу підлягають частковому задоволенню, а вказана сума підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача.
Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору, що документально підтверджені у розмірі 2 662,40 грн.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 141, 223 ч. 4 , 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» заборгованість за кредитними договором № Z64.21778.008414592 від 28.07.2021 у розмірі 55 180 ( п`ятдесят п`ять тисяч сто вісімдесят) гривень 53 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» суму сплаченого судового збору у розмірі 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривень 40 копійок та витрати на правову допомогу у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення складено 25 серпня 2026 року.
Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 Цивільного процесуального кодексу України:
Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс», ЄДРПОУ 42640371, адреса: вул. Ґедройця Єжи, 6, офіс 521, м. Київ, 03150;
Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Н.І. Рибалко