Справа №676/5120/25
Номер провадження 2/676/635/26

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 травня 2026 року Кам`янець-Подільський міськрайонний суд
Хмельницької області
в складі: головуючоїсудді - Швець О.Д.
з участю секретаря - Михайловської І.А.
представника позивача ОСОБА_1 
відповідача ОСОБА_2 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кам`янець-Подільському цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Кам`янець-Подільської міської ради, ОСОБА_2 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернулася з позовом до Кам`янець-Подільської міської ради, ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно. В обгрунтування позовних вимог зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати ОСОБА_5 . Після її смерті залишилось спадкове майно, а саме - 21/50 частини житлового будинку по АДРЕСА_1 . Позивач вчасно прийняла спадщину. Сестра, ОСОБА_6 , відмовилась від спадкування після смерті матері на користь позивачки. Звернулась до приватного нотаріуса Кам`янець-Подільського районного нотаріального округу Яцевич Г.В. для оформлення спадкових прав після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на частину домоволодіння АДРЕСА_2 . Нотаріус надала роз`яснення , що для оформлення спадкових прав на частину домоволодіння подано дублікат свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданий виконавчим комітетом Кам`янець-Подільської міської ради 28.08.2003 р., на якому не проставлено печатку органу, який видав документ та немає підпису посадової особи. На земельну ділянку подано свідоцтво про право власності нанерухоме майно від 30 травня 2014 р. та Витяг з Державного реєстру речових прав про реєстрацію права власності № 22408114 від 30.05.2024 р. в яких вказано, що ця земельна ділянка належить померлій та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності, але предметом спадкування може бути тільки визначена частка і роз`яснила необхідність звернутись з позовом до суду.
Просить визнати за ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 21/50 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Визнати за ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 21/50 частину земельної ділянки площею 0,10 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 6810400000:05:001:0242, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .
Рух справи.
Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 17.09.2025 р. відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання.
Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 17.02.2026 р. закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду.
В суді представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, просить задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримала, не заперечила щодо його задоволення.
Представник Кам`янець-Подільської міської ради в судове засідання не з`явився, подав заяву про слухання справи у його відсутності.
ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась, причини неявки не повідомила, про час і місце розгляду справи повідомлена своєчасно належним чином судовою повісткою. Пояснення на позов не надходили. 
Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, 3 особи на підставі наявних у справі доказів.
Заслухавши представника позивача, дослідивши письмові докази, суд встановив наступне. 
Фактичні обставини, встановлені судом.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_1 від 19.11.2024 р.
Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина на належне їй на праві власності нерухоме майно: 21/50 частин домоволодіння, розташованого в АДРЕСА_1 та 21/100 частин земельної ділянки, розташованої в АДРЕСА_1 , яке ОСОБА_5 заповіла своїй доньці ОСОБА_3 , що підтверджується заповітом, посвідченим 12.12.2008 р. державним нотаріусом Першої Кам`янець-Подільської державної нотріальної контори Ганасюк Н.П.
Позивач є донькою ОСОБА_5 та спадкоємцем її майна, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_2 від 09.01.1978 р. 
ОСОБА_3 звернулась до приватного нотаріуса Кам`янець-Подільського районного нотаріального округу Яцевич Г.В. із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується матеріалами спадкової справи. 
Приватний нотаріус Яцевич Г.В. роз`яснила, що не може видати свідоцтво про право на спдащину за законом, оскільки для оформлення спадкових прав на частину домоволодіння позивачкою подано дублікат свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданий виконавчим комітетом Кам`янець-Поділської міської ради 28.08.2003 р., на якому не проставлено печатку органу, який видав документ, та немає підпису посадової особи. На земельну ділянку подано свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 30 травня 2014 р. та витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 22408114 від 30.05.2014 р, в яких вказано, що ця земельна ділянка належить померлій та ОСОБА_2 – на праві спільної сумісної власності, але предметом спадкування може бути тільки частка визначена, лист № 208/02-14 від 08.07.2025 р.
Відповідно довідки приватного нотаріуса Яцевич Г.В. спадщину після смерті ОСОБА_5 прийняла ОСОБА_3 
ОСОБА_4 , яка є донькою ОСОБА_5 , відмовилась від спадщини після смерті матері, що підтверджується заявою від 03 квітня 2025 р., поданою нею приватному нотаріусу Яцевич Г.В. 
Відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину є підставою для звернення до суду для оформлення прав на спадкове майно. 
Норми права застосовані судом.
Згідно зі статтями 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу(стаття 1223 ЦК України).
Згідно зі статтями 1268, 1296 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Згідно з положеннями статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Частиною першою статті 1226 ЦК України передбачено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.
Згідно з статтею 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.
Частиною першою статті 377 ЦК України передбачено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).
Згідно з частиною першою статті 120 Земельного кодексу України уразі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.
Вказані норми встановлюють єдність юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будівель і споруд. Власник, визначаючи юридичну долю збудовних будівель та споруд, одночасно визначає і долю земельної ділянки, на якій вони розташовані.
Статтею 381 ЦК України визначено, що садибою є земельна ділянка разом з розташованими на ній житловим будинком, господарсько-побутовими будівлями, наземними і підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями. У разі відчуження житлового будинку вважається, що відчужується вся садиба, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до частини першої статті 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.
Відповідно до статті 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній сумісній власності.
У разі виділу частки з майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного зі співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.
Згідно з частиною третьою статті 370 ЦК України, виділ частки з майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу.
Частиною першою статті 364 ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності.
За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні.
Статтею 357 ЦК України передбачено, що частки у праві спільної власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.
Відповідно до частини першої статті 86 ЗК України, земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).
Згідно з частинами четвертою, п`ятою статті 89 ЗК України, співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.
Матеріалами справи підтверджується, що відповідно договору дарування, посвідченого державним нотаріусом Першої Кам`янець-Подільської державної нотаріальної контори 19 квітня 1988 року, ОСОБА_5 отримала в дар 17/100 частин жилого домоволодіння з відповідною частиною надвірних будівель до нього за адресою АДРЕСА_1 . 
Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 23 грудня 1993 р. за ОСОБА_5 посвідчено право власності на 23/100 частини домоволодіння по АДРЕСА_1 , в порядку перерахунку часток співвдасників у домоволодінні. 
Відповідно договору довічного утримання, посвідченого 14 жовтня 2003 року приватним нотаріусом Кам`янець-Подільського міського нотаріального округу, у власність ОСОБА_5 перейшло 19/100 частини житлового будинку з відповідними надвірними будівлями до нього під АДРЕСА_1 . 
Відповідно довідки-характеристики з інвентаризаційної справи МБТІ право власності ОСОБА_5 на 21/50 частини домоволодіння по АДРЕСА_1 зареєстровано на підставі дублікату свідоцтва про право власності від 23.12.1993 р., виданий 28.08.2003 р, зареєстровано МБТІ 28.08.2003 р. № 4-904; договору довічного утримання, виданий 14.10.2003 р. № 2210, зареєстрований МБТІ 19.12.2003 р № 4-904 Акт про готовність будівництва до експлуатації від 31.09.2007 р, затвердженого рішенням виконкому від 06.07.2007 року № 1949.
21.08.2003 р. «Про видачу дубліката свідоцтва про право власності на домоволодіння АДРЕСА_1 » вирішено: оригінал свідоцтва про право власності на 23/100 частини домоволодіння від 23.12.1993 р, видане ОСОБА_5 , вважати таким, що втратило чинність. Оригінал свідоцтва про право власності на 19/100 частини домоволодіння від 23.12.1993 р., видане ОСОБА_7 , вважати таким, що втратило чинність.
Кам`янець-Подільському БТІ провести належну реєстрацію, оформити та видати дублікати свідоцтва про право власності на частки домоволодіння по АДРЕСА_1 : ОСОБА_5 на 23/100 частки, ОСОБА_7 на 19/100 частки домоволодіння. 
Рішенням Кам`янець-Подільської міської ради № 89/62 від 29.04.2014 р. передано ОСОБА_5 , ОСОБА_2 у власність земельну ділянку площею 1000 кв м (0,10000га) за адресою АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, встановивши обмеження у використанні частини земельної ділянки в прибережній захисній смузі уздовж річки Смотрич в охоронній зоні підземної кабельної лінії зв`язку і повністю в охоронній зоні НІАЗ «Кам`янець» .
30.05.2014 р видано свідоцтво про право власності на земельну ділянку площею 0,1 га з кадастровим номером 6810400000:05:001:0242, яким посвідчено право власності ОСОБА_2 та ОСОБА_5 .
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 421037424 від 03.04.2025 р за ОСОБА_5 на праві спільної часткової власності зареєстровано 28.08.2003 р право власності на 23/100 частин домоволодіння по АДРЕСА_1 ; 19.12.2003 р. на 19/100 на підставі договора довічного утримання, 2210 від 14.10.2003 р., розташованого по АДРЕСА_1 ; за ОСОБА_2 29.11.2012 р. на 29/50 частин на підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_3 , 29.11.2012 р., виданий виконавчим комітетом Кам`янець-Подільської міської ради, розташованого за адреою АДРЕСА_1 ; на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2 , ОСОБА_5 зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 0,1 га з кадастровим номером 6810400000:05:001:0242, розташовану за адресою по АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності, серія та номер НОМЕР_4 , виданий 30.05.2014 р реєстраційною службою Кам`янець-Подільського міськрайонного управління юстиції.
Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. 
Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно з положеннями статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою, по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує її право власності.
Відповідно до статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Згідно із частиною четвертою статті 3 зазначеного Закону речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.
Тобто, право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з чинними нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.
Згідно з ст. 42 Закону України "Про місцеві ради та місцеве регіональне самоврядування» передбачено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад, зокрема, належать повноваження зі здійснення обліку відповідно до закону житлового фонду, здійснення контролю за його використанням, в тому числі і прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів у порядку, встановленому законодавством; здійснення в установленому порядку державного контролю за дотриманням законодавства, затвердженої містобудівної документації при плануванні та забудові відповідних територій; зупинення у випадках, передбачених законом, будівництва, яке проводиться з порушенням містобудівної документації і проектів окремих об`єктів, а також може заподіяти шкоди навколишньому природному середовищу .
Таким чином ОСОБА_5 набула право власності на 23\100 частини домоволодіння по АДРЕСА_1 на підставі правочину, який не оспорений, в подальшому внаслідок зміни площі було посвідчено право власності на 23/100 частини домоволодіння за ОСОБА_5 згідно рішення виконкому № 1537 від 16.12.1993 р., що відповідало чинному законодавству. А тому суд визнає обґрунтованими позовні вимоги про визнання за нею права власності на частку в житловому будинку, що належала ОСОБА_5 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
В ст. 330 ЦК закріплюється презумпція правомірності набуття права власності на певне майно. 
Право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше не буде встановлено в судовому порядку, або незаконність права власності не випливатиме із закону. 
ОСОБА_5 та ОСОБА_2 отримали у спільну сумісну власність земельну ділянку для будівництв та обслуговування житлового будинку та надвірних будівель. Її поділ або виділення з неї окремих часток за життя ОСОБА_5 не проводився, розмір її частки не визначався.
Враховуючи, що ОСОБА_3 набула права власності на частину спадкового житлового будинку, земельна ділянка, яка належала на праві спільної сумісної власності, розташована  за адресою:  АДРЕСА_1 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, на якій розташована частина  житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, яку успадкувала ОСОБА_3 після смерті матері, у відповідності до ст.. 120 ЗК України, набуває у власність частину земельної ділянки, що відповідає частці у спільній частковій власності на домоволодіння. 
За таких обставин позовні вимоги ОСОБА_3 в частині визнання права власності на 21/50 частини земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,1000 га, кадастровий номер: 6810400000:05:001:0242 із цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка належала їй на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності, серія та номер НОМЕР_4 , виданий 30.05.2014 р реєстраційною службою Кам`янець-Подільського міськрайонного управління юстиції.
Визнання судом права власності на спадкове майно є ефективним способом захисту прав спадкоємців так як дозволяє спадкоємцям офіційно підтвердити своє право власності на спадкове майно та захистити його від можливих оспорювань з боку третіх осіб, дає спадкоємцям право на володіння, користування та розпорядження спадковим майном і застосовується в тих випадках, коли спадкоємцям неможливо отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріуса.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1216-1220, 1225, 1226, 1261, 357, 364, 368, 370 ЦК України, ст.ст. 13,81, 89, 262-265 ЦПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_3 до Кам`янець-Подільської міської ради, ОСОБА_2 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно – задовольнити.
Визнати за ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 21/50 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 213,4 кв.м. та житловою 105,9 кв. м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Визнати за ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 21/50 частину земельної ділянки площею 0,10 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 6810400000:05:001:0242, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .
Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_3 .
Відповідач: Кам`янець-Подільська міська рада, ЄДРПОУ 26571846, юридична адреса: майдан Відродження, 1, м. Кам`янець-Подільський, Хмельницької області.
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_6 , місце проживання: АДРЕСА_1 .
Третя особа: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_7 , місце проживання: АДРЕСА_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового засідання складено 26 травня 2026 року.

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Швець О.Д.