Справа № 161/11729/26 
Провадження № 1-кп/161/1195/26

ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк        05 серпня 2026 року   
Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:
судді ОСОБА_1 ,
з участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
представника потерпілого ОСОБА_7 , 
законного представника потерпілого ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_9 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №12026035580000238 від 29.04.2026 року, який надійшов до суду 01.06.2026 від Луцької окружної прокуратури Волинської області, про обвинувачення
ОСОБА_9 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Луцьк, Луцького району, Волинської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою:   АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 , згідно ст.89 КК України не судимого,-
- у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_9 , 28.04.2026, близько 01 години 20 хвилин, перебуваючи в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, діючи з прямим умислом, керуючись метою заподіяння тілесних ушкоджень іншій людині, усвідомлюючи значення та кримінально-протиправний характер своїх дій, в ході раптово виниклого словесного конфлікту із потерпілою ОСОБА_6 , яка є колишньою співмешканкою (в розумінні п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»), умисно, тримаючи потерпілу лівою рукою за волосся, а правою рукою за шию притиснув її до стіни після чого повалив на підлогу та правою рукою наніс ряд ударів в ділянку обличчя потерпілої, чим спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді синців навколо правого ока, на передній та задній поверхнях правої вушної раковини, в ділянці горизонтальної гілки нижньої щелепи справа, в ділянці підборіддя зліва, на верхній поверхні правого плечового суглобу, на передній поверхні грудної клітини справа в верхній третині, на задньо-зовнішній поверхні правого ліктьового суглобу, на спині в нижньо-грудному відділі повздовж хребта, на передній та задній поверхнях правої гомілки в верхній третині; садна на задньо-зовнішній поверхні правого ліктьового суглобу та на тильній поверхні правої кисті; забої м`яких тканин волосяної частини голови, які згідно висновку експерта за № 243 від 30.04.2026, за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Таким чином, своїми умисними протиправними діями, які виразились у нанесенні умисних легких тілесних ушкоджень, ОСОБА_9 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.125 КК України.
Крім цього, він же, 28.04.2026 близько 01 години 20 хвилин, перебуваючи в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , будучі в стані алкогольного сп`яніння, діючи з прямим умислом, керуючись метою заподіяння тілесних ушкоджень іншій людині, усвідомлюючи значення та кримінально-протиправний характер своїх дій, в ході раптово виниклого словесного конфлікту із неповнолітнім потерпілим ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , умисно кулаком правої руки наніс два удари в ділянку обличчя та нижньої щелепи і один удар лобною ділянкою голови в область правого ока неповнолітнього потерпілого, чим спричинив ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді синця та садна нижньої повіки правого ока, забою правої щоки та підщелепової ділянки, які згідно висновку експерта за № 244 від 30.04.2026, за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Таким чином, своїми умисними протиправними діями, які виразились у нанесенні умисних легких тілесних ушкоджень, ОСОБА_9 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.125 КК України.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального проступку визнав повністю. Суду дав показання про те, що він не заперечує факту спричинення ним легких тілесних ушкоджень потерпілим при обставинах місця, часу та у спосіб, зазначених в обвинувальному акті. Деталей конфлікту він не пам`ятає. У вчиненому щиро розкаявся. Цивільний позов потерпілого визнав частково.
Потерпіла ОСОБА_6 у судовому засіданні підтвердила факт нанесення їй тілесних ушкоджень обвинуваченим ОСОБА_9 , при обставинах місця, часу та у спосіб, вказаних в обвинувальному акті. Щодо призначення покарання обвинуваченому покладалася на розсуд суду.
Окрім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_9 , його винність у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення також підтверджується зібраними на досудовому розслідуванні та дослідженими в ході судового розгляду письмовими доказами, зокрема висновком експерта №244 від 30.04.2026, з якого вбачається, що у ОСОБА_10 виявлені тілесні ушкодження, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень; висновком експерта №243 від 30.04.2026, з якого вбачається, що у ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження, які за ступнем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Із врахуванням зазначеного, суд оцінивши зібрані на досудовому провадженні та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України повністю доведена в ході судового розгляду.
Обговорюючи питання про вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та дані особу винного.
До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриття кримінального правопорушення.
Обставинами, що обтяжують покарання, є вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, вчинення кримінального правопорушення щодо іншої особи, з якою винний перебував у сімейних або близьких відносинах.
Обвинувачений ОСОБА_9 згідно ст.89 КК України не судимий, вчинив кримінальне правопорушення, що відноситься до категорії кримінальних проступків, вину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, має постійне місце проживання, є діючим військовослужбовцем ЗСУ, на обліках у лікарів нарколога чи психіатра не перебуває, потерпіла ОСОБА_6 при призначенні покарання обвинуваченому покладається на розсуд суду, законний представник потерпілого ОСОБА_8 наполягала на суворому покаранні обвинуваченого. А тому, врахувавши наведені обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання, передбачене санкцією статті кримінального закону, за яким він притягується до кримінальної відповідальності, у виді штрафу в максимальному розмірі. При цьому, суд не призначає обвинуваченому покарання більш суворі види покарань у виді громадських чи виправних робіт, що передбачені санкцією ч.1 ст.125 КК України, оскільки ОСОБА_9 є військовослужбовцем, а отже вказані види покарань згідно ст.ст.56, 57 КК України до нього не можуть бути застосовані. 
Враховуючи вищевикладене, обраний вид і міра покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.
Також, на підставі п.5 ч.1 ст.91-1 КК України в інтересах потерпілої від кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством, суд вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого ОСОБА_9 обмежувальні заходи у виді обов`язку пройти програму для кривдників, а також заборони наближатися на визначену відстань до місця, де особа, яка постраждала від домашнього насильства постійно проживає.
На підставі ст.ст.128, 129 КПК України, ст.1166 ЦК України цивільний позов ОСОБА_10 до обвинуваченого ОСОБА_9 про відшкодування моральної шкоди слід задовольнити частково та стягнути з обвинуваченого ОСОБА_9 в користь потерпілого ОСОБА_10 20 000 грн. завданої моральної шкоди. При цьому, суд враховує обсяг та характер спричинених страждань потерпілого ОСОБА_10 та ступінь вимушених змін у його життєвих стосунках, а також виходив із засад розумності, виваженості, справедливості та вважає, що визначена сума моральної шкоди є справедливим відшкодуванням понесених ним страждань та незручностей внаслідок заподіяння легкого тілесного ушкодження.
Керуючись ст.ст. 128,129, 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, ст.ст.1166 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_9  визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
На підставі п.п. 3, 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України застосувати до  ОСОБА_9  обмежувальні заходи на строк 3 (три) місяці, поклавши на нього такі обов`язки:
-заборона наближатися на відстань 100 метрів до місця, де особа, яка постраждала від домашнього насильства ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , постійно проживає: АДРЕСА_2 ;
- направлення для проходження програми для кривдників.
Попередити  ОСОБА_9 про кримінальну відповідальність за ст.390-1 КК України за умисне невиконання обмежувальних заходів, обмежувальних приписів або непроходження програми для кривдників.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 до обвинуваченого ОСОБА_9 про відшкодування завданої моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_9 в користь потерпілого ОСОБА_10 20 000 (двадцять тисяч) гривень завданої моральної шкоди.
У задоволенні решти вимог цивільного позову відмовити.
Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Головуючий