УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
21 липня 2026 року
м. Київ
справа № 753/7344/26
провадження № 51-2742 ск 26
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного суду від 15 квітня 2026 року про відмову у відкритті апеляційного провадження, 
встановив:
Слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва 02 квітня 2026 року відмовив у задоволені скарги ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Дарницького УП ГУНП в м. Києві від 27 березня 2025 року, якою відмовлено у визнанні скаржниці потерпілою у кримінальному провадженні №12021100020003691 від 02 грудня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.190 Кримінального кодексу України. 
Не погодившись із указаним рішенням слідчого судді, ОСОБА_4 оскаржила його в апеляційному порядку. 
Суддя Київського апеляційного суду, керуючись ч. 4 ст. 399 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), 15 квітня 2026 року відмовив у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 , оскільки її подано на судове рішення, яке не підлягає апеляційному оскарженню.
У касаційній скарзі ОСОБА_4 порушує питання про перегляд ухвали судді апеляційного суду в касаційному порядку. 
Перевіривши касаційну скаргу, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити на таких підставах.
Частиною 3 ст. 392 КПК установлено, що в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом. 
Відповідно до положень ч. 3 ст. 307 КПК ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених п. 9-1 ч. 1 ст. 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.
Статтею 309 КПК визначено вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, і розширеному тлумаченню він не підлягає. Водночас згідно з ч. 3 вказаної статті проти інших ухвал слідчого судді ніж ті, які визначені у переліку, можуть бути подані заперечення під час підготовчого провадження в суді.
Апеляційний суд установив, що ухвала слідчого судді від 02 квітня 2026 року не входить до переліку рішень, які підлягають оскарженню в апеляційному порядку.
Згідно вимог ч. 4 ст. 399 КПК суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Отже, апеляційний суд, керуючись ч. 4 ст. 399 КПК, обґрунтовано відмовив у відкритті апеляційного провадження за скаргою ОСОБА_4 . 
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були би безумовними підставами для скасування ухвали суду апеляційної інстанції, у касаційній скарзі не наведено.
Оскільки з касаційної скарги та наданих до неї судових рішень не вбачається підстав для її задоволення, немає потреби в перевірці матеріалів судового провадження.
Тому згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК необхідно відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_4 .
Керуючись ч. 2 ст. 428 КПК, Верховний Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного суду від 15 квітня 2026 року про відмову у відкритті апеляційного провадження.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_5 ОСОБА_2 ОСОБА_3