ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2026 року 
м. Київ

справа №160/587/24
адміністративне провадження № К/990/25902/24 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Мацедонської В.Е., 
суддів - Білак М.В., Дашутіна І.В.,
розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу
за касаційною скаргою Державної установи "Криворізька виправна колонія (№80)" Міністерства юстиції України 
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 березня 2024 року (головуючий суддя - Олійник В.М.)
та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2024 року (головуючий суддя - Олефіренко Н.А., судді: Божко Л.А., Суховаров А.В.),
у справі №160/587/24 
за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Криворізька виправна колонія (№80)» Міністерства юстиції України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-
УСТАНОВИВ:
І. Суть спору
31 грудня 2023 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Державної установи "Криворізька виправна колонія (№80)" (далі - відповідач, ДУ "Криворізька виправна колонія (№80)"), в якому просив:
- визнати протиправними дії Державної установи "Криворізька виправна колонія (№80)" щодо ненарахування та невиплати позивачу додаткової винагороди в розмірі, що передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (далі - Постанова №168) за період з 11 березня 2022 року по 18 липня 2022 року із розрахунку 30000 грн на місяць;
- зобов`язати Державну установу "Криворізька виправна колонія (№80)" здійснити перерахунок та виплату позивачу додаткової винагороди в розмірі, що передбачена Постановою № 168 від 28 лютого 2022 року за період з 11 березня 2022 року по 18 липня 2022 року, із розрахунку 30000 грн на місяць, з врахуванням фактично виплачених сум;
- визнати протиправними дії Державної установи "Криворізька виправна колонія (№80)" щодо ненарахування та невиплати позивачу додаткової винагороди в розмірі, що передбачена Постановою № 168 від 28 лютого 2022 року за період з 19 липня 2022 року по 17 жовтня 2022 року із розрахунку 30000 грн на місяць відповідно відпрацьованого часу;
- зобов`язати Державну установу "Криворізька виправна колонія (№80)" здійснити перерахунок та виплату позивачу додаткової винагороди в розмірі, що передбачена Постановою № 168 від 28 лютого 2022 року за період з 19 липня 2022 по 18 жовтня 2022 року із розрахунку 30000 грн на місяць відповідно відпрацьованого часу.
На обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач із 01 лютого 2003 року проходить службу в Державній установі "Криворізька виправна колонія (№80)", яка входить до системи органів Державної кримінально-виконавчої служби України, що надає право останньому на отримання додаткової винагороди в розмірі, що передбачена постановою Кабінету Міністрів України №168 у спірний період з розрахунку 30000 грн на місяць. З огляду на бездіяльність відповідача щодо нарахування та виплати додаткової винагороди позивачу, останній звернувся до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів.
ІІ. Установлені судами фактичні обставини справи
ОСОБА_1 з 01 лютого 2003 року проходить службу в Державній установі "Криворізька виправна колонія (№80)" на посаді молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки.
Згідно наказу ДУ "Криворізька виправна колонія (№80)" №76/ОС-22 від 26 травня 2022 року "Про виплату додаткової винагороди за несення служби під час дії воєнного стану особам рядового і начальницького складу у травні місяці 2022 року" наказано за час несення служби в період з 11 березня по 25 квітня 2022 року особам рядового і начальницького складу ДУ "Криворізька виправна колонія (№80)" здійснити виплату додаткової винагороди за несення служби під час дії воєнного стану у розмірі, який визначається пропорційно та виплачується за фактичний час несення служби, відповідно табелів обліку робочого часу, розрахований у годинах, в розрахунковому (у годинах) місячному періоді проходження служби (24 години на добу) та згідно з додатком до наказу.
Відповідно до витягу з наказу ДУ "Криворізька виправна колонія (№80)" №122/ОС-22 від 17 серпня 2022 року "Про виплату додаткової винагороди за несення служби під час дії воєнного стану особам рядового і начальницького складу у серпні місяці 2022 року" наказано здійснити виплату додаткової винагороди за несення служби під час дії воєнного стану у розмірі, який визначається пропорційно та виплачується за фактичний час несення служби в період з 26 квітня по 31 травня 2022 року особам рядового і начальницького складу ДУ "Криворізька виправна колонія (№80)" відповідно табелів обліку робочого часу та додатку до наказу.
На виконання вимог постанови №168 та враховуючи роз`яснення начальника Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції (листи №3.3-1386/Е від 23 травня 2022 року та №3.3-2025/Е від 15 серпня 2022 року), начальником ДУ «Криворізька виправна колонія (№80)» було видано наказ №76/ОС-22 від 26 травня 2022 року та наказ №122/ОС-22 від 17 серпня 2022 року, на виконання яких ОСОБА_1 були виплачені наступні суми: за березень 2022 року - 6 210,82 грн, за квітень 2022 року - 9 167, 40 грн, за травень 2022 року - 5 646,20 грн.
ОСОБА_1 вважаючи протиправною бездіяльність Державної установи "Криворізька виправна колонія (№80)" щодо ненарахування та невиплати йому додаткової винагороди в розмірі, що передбачена Постановою №168 за період з 11 березня 2022 року по 18 липня 2022 року та з 19 липня 2022 року по 18 жовтня 2022 року, звернувся до суду з цим позовом.
ІІІ. Рішення судів попередніх інстанцій та мотиви їх ухвалення 
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 березня 2024 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2024 року, позов задоволено повністю.
Визнано протиправною бездіяльність Державної установи "Криворізька виправна колонія (№80)" щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди в розмірі, що передбачений постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28 лютого 2022 року за період з 11 березня 2022 року по 18 липня 2022 року, з 19 липня 2022 року по 17 жовтня 2022 року.
Зобов`язано Державну установу "Криворізька виправна колонія (№80)" здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди в розмірі, що передбачений постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28 лютого 2022 року за період з 11 березня 2022 року по 18 липня 2022 року з розрахунку 30000 грн на місяць та за період з 19 липня 2022 року по 18 жовтня 2022 року з розрахунку 30000 грн на місяць відповідно відпрацьованого часу, з урахуванням фактично виплачених сум.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку, що незважаючи на зміни, які вносились до пункту 1 Постанови № 168, позивач набув право на отримання додаткової винагороди за період з 11 березня 2022 року по 18 липня 2022 року з розрахунку 30000 грн на місяць та за період з 19 липня 2022 року по 18 жовтня 2022 року із розрахунку 30000 грн на місяць відповідно відпрацьованого часу.
Разом з тим, суд апеляційної інстанції застосував у своїй постанові висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 18 січня 2024 року в справі № 200/297/23 та від 02 листопада 2023 року у справі № 160/11851/22, в яких Суд сформував висновок щодо застосування пункту 1 Постанови № 168 у подібних правовідносинах, відповідно до якого право на отримання додаткової винагороди мають лише ті особи рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, які саме несуть службу в органах та установах зазначеної Служби.
При цьому, Верховний Суд виснував, що поняття «несення служби», яке зазначено у пункті 1 Постанови № 168, тотожні поняттю «проходження служби». Оскільки, законодавством визначено, що особи рядового і начальницького складу, які мають спеціальні звання проходять службу в органах Державної кримінально-виконавчої служби України, немає ніяких підстав вважати, що вони службу не несуть. При цьому відзначив, що положення пункту 1 Постанови №168 не містять застережень щодо призначення додаткової винагороди виключно особам, які беруть участь в оперативних заходах, несуть варту, в тому числі в нічний час, несуть службу у наряді, тощо.
Тобто, Постанова № 168 (у редакції постанови від 22 березня 2022 року) не ставить у залежність отримання додаткової винагороди від залучення осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби до виконання завдань та заходів, спрямованих на забезпечення безпеки в умовах воєнного стану, як про це вказує відповідач.
Таким чином, законодавчо передбачено право позивача на отримання спірної додаткової винагороди, встановленої Постановою № 168.
IV. Провадження в суді касаційної інстанції 
04 липня 2024 року Державна установа "Криворізька виправна колонія(№80)" Міністерства юстиції України звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 березня 2024 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2024 року.
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 29 липня 2024 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17 серпня 2026 року (у зв`язку з настанням обставин, які унеможливлюють участь судді Мельник-Томенко Ж.М. у цій справі) для розгляду справи визначено колегію суддів у складі головуючого судді Мацедонської В.Е., суддів: Білак М.В., Дашутіна І.В.
V. Касаційне оскарження
У касаційній скарзі відповідач просить скасувати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 березня 2024 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2024 року у справі № 160/587/24, та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог. 
Так, скаржник посилається на пункт 3 частини 4 статті 328 КАС України як на підставу касаційного оскарження, та вказує про відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування пункту 1 Постанови 168 в редакції від 22 березня 2022 року та від 01 липня 2022 року щодо права на отримання додаткової винагороди в розмірі 30000 грн щомісячно.
На обґрунтування відповідачем зазначено, що оскаржувані рішення судів попередніх інстанцій ухвалені без належного аналізу норм чинного законодавства, оскільки не були враховані чи спростовані твердження ДУ «Криворізька виправна колонія (№ 80)» про те, що з моменту прийняття Постанови № 754 від 01 липня 2022 року «Про внесення змін до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168», основною підставою для отримання додаткової винагороди, яка є обов`язковою для всіх суб`єктів, вказаних в пункті 1 Постанови № 168 без виключення, є несення служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні). 
При цьому, скаржник наголошує, що місто Кривий Ріг (місцезнаходження ДУ «Криворізька виправна колонія (№ 80)») не перебувало та не перебуває в районі проведення воєнних (бойових) дій або в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні). А отже, на його думку, особи рядового і начальницького складу Державної установи «Криворізька виправна колонія (№ 80)» з моменту прийняття Постанови № 754 від 01 липня 2022 року втратили підстави для отримання додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168. 
Разом з тим, відповідач наполягає на необхідності роз`яснення змісту пункту 1 Постанови № 168 в редакції від 22 березня 2022 року та від 01 липня 2022 року в аспекті їх розуміння, тлумачення і реалізації на практиці в справах даної категорії з вказівкою на те, що потрібно враховувати при застосуванні зазначених норм права у справах цієї категорії, та роз`яснити, що право на отримання додаткової винагороди у розмірі 30000 грн щомісячно мали ті особи рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, які у відповідний період несли служби, відображену у табелі обліку робочого часу за пропорційним розрахунком та в подальшому ті особи, які з моменту прийняття Постанови № 754 від 01 липня 2022 року «Про внесення змін до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168» несли службу в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні).
Крім того, скаржник зазначив про помилкове посилання судів попередніх інстанцій у своїх рішеннях на висновки Верховного Суду, які викладені у постановах від 18 січня 2024 року в справі № 200/297/23 та від 02 листопада 2023 року у справі № 160/11851/22, оскільки такі не є подібними до правовідносин у справі № 160/587/24.
Позивачем 09 серпня 2024 року подано відзив на касаційну скаргу, в якому останній, заперечуючи проти касаційної скарги, просить відмовити у її задоволенні, а оскаржувані рішення судів попередніх інстанцій - залишити без змін.
У відзиві позивач указує, що чинне законодавство не містить визначення терміну «несення служби» відмінного від загального поняття проходження служби, а тому доводи відповідача у касаційній скарзі, що під «несенням служби» слід розуміти лише несення служби в нічний час, виконання завдань в складі оперативної групи, несення вахти, перебування на блокпостах, що вказують на особливий характер служби, є необґрунтованими.
Також зазначає, що окремі цитування відповідачем Порядку виплати грошового забезпечення та компенсаційних виплат особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 28 березня 2018 року № 925/5 не свідчать про наявність такого розмежування понять, а лише вказують, що порядок визначає різні розміри та порядки обрахунку оплати праці за різні форми несення служби. Більше того, відповідно до приписів Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» від 23 червня 2005 року № 2713-IV (далі - Закон № 2713-IV), служба в Державній кримінально-виконавчій службі України є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України.
Позивач також звертає увагу суду, що внесення змін до пункту 1 Постанови № 168 постановами Кабінету Міністрів України № 754 та № 793, які офіційно опубліковані 08 липня 2022 року та 19 липня 2022 року, не змінили правового регулювання цієї норми, а лише уточнили момент початку її правозастосування (з 01 червня 2022 року та з 24 лютого 2022 року відповідно). Разом з тим, відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. А отже, постанови Кабінету Міністрів України № 754 та № 793 не можуть вважатись такими, що відповідають критерію передбачуваності на час виникнення у відповідача обов`язку виплачувати позивачу додаткову винагороду з 11 березня 2022 року, яка, в свою чергу, є складовою грошового забезпечення та повинна виплачуватися за кожен місяць проходження служби. 
VI. Релевантні джерела права й акти їх застосування
Частиною першою статті 6 Закону України "Про Державну кримінально-виконавчу службу України" від 23 червня 2005 року №2713-IV (далі - Закон №2713-IV) встановлено, що Державна кримінально-виконавча служба України відповідно до закону здійснює правозастосовні та правоохоронні функції і складається з центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, його територіальних органів управління, кримінально-виконавчої інспекції, установ виконання покарань, слідчих ізоляторів, воєнізованих формувань, навчальних закладів, закладів охорони здоров`я, підприємств установ виконання покарань, інших підприємств, установ і організацій, створених для забезпечення виконання завдань Державної кримінально-виконавчої служби України.
Згідно з частиною першою статті 14 Закону №2713-IV до персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України належать особи рядового і начальницького складу (далі - особи рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби), спеціалісти, які не мають спеціальних звань, та інші працівники, які працюють за трудовими договорами в Державній кримінально-виконавчій службі України (далі - працівники кримінально-виконавчої служби).
Частиною п`ятою статті 23 Закону №2713-IV обумовлено, що на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби поширюється соціальний захист поліцейських, визначений Законом України "Про Національну поліцію", а також порядок і умови проходження служби, передбачені для поліцейських. Умови і розміри грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплати праці працівників кримінально-виконавчої служби визначаються Кабінетом Міністрів України.
Пунктами 2 і 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - Постанова №704) установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснювати в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, розвідувальними органами, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації.
Порядок виплати грошового забезпечення та компенсаційних виплат особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України затверджено наказом Міністерства юстиції України від 28 березня 2018 року №925/5 (далі - Порядок №925/5).
Пунктом 3 розділу І Порядку № 925/5 визначено, що грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Абзацом першим пункту 4 розділу І Порядку №925/5 (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що грошове забезпечення виплачується особам рядового і начальницького складу, які займають штатні посади в Департаменті з питань виконання кримінальних покарань, міжрегіональних управліннях з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції, органах пробації, установах виконання покарань, слідчих ізоляторах, воєнізованих формуваннях, навчальних закладах та закладах охорони здоров`я, на підприємствах установ виконання покарань, інших підприємствах, в установах і організаціях, створених для забезпечення виконання завдань Державної кримінально-виконавчої служби України.
У зв`язку з військовою агресією росії проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX, на всій території України введений воєнний стан.
Одночасно із введенням воєнного стану Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №65/2022 "Про загальну мобілізацію", затвердженим Законом України від 03 березня 2022 року №2105-IX, оголошено про проведення загальної мобілізації.
На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року №64 "Про введення воєнного стану в Україні" та №69 "Про загальну мобілізацію" Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 28 лютого 2022 року №168, в пункті 1 якої установив, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Згідно з пунктом 5 Постанови №168 вона набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.
Постановою Кабінету Міністрів України від 22 березня 2022 року №350 до пункту 1 Постанови №168 внесено зміни шляхом доповнення абзацу першого після слів "та поліцейським" словами "а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми "єПідтримка"".
Постановою Кабінету Міністрів України від 07 липня 2022 року №793 в абзаці першому пункту 1 Постанови №168 слова і цифри "додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно" замінено словами і цифрами "додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць".
Як зазначено у постановах Кабінету Міністрів України від 22 березня 2022 року №350 і від 07 липня 2022 року №793, ці постанови набирають чинності з дня їх опублікування та застосовуються з 24 лютого 2022 року.
Постановою Кабінету Міністрів України від 01 липня 2022 року № 754 "Про внесення змін до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168", яка набрала чинності 08 липня 2022 року та застосовується з 01 червня 2022 року, внесено зміни до абзацу першого Постанови № 168, зокрема: слова "які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми "єПідтримка" замінено словами "які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні)"; після слів "щомісячно" доповнено словами "(крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць)".
Постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 2022 року № 1146 "Про внесення змін до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168", яка набрала чинності 18 жовтня 2022 року та застосовується із 01 вересня 2022 року, внесено зміни до абзацу першого Постанови № 168, а саме:
- виключено слова "а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні)," та "(крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць)";
- доповнено абзац реченням такого змісту: "Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах".
Відповідно до Переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми "єПідтримка", затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 06 березня 2022 року № 204-р, Програма "єПідтримка" поширюється на Дніпропетровську область.
VІI. Висновки Верховного Суду
У силу положень статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої та апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. 
Спірні правовідносини у цій справі виникли щодо невиплати позивачу додаткової щомісячної винагороди, передбаченої пунктом 1 Постанови №168, у період з 11 березня 2022 року по 18 липня 2022 року в розмірі 30000 грн щомісячно, а з 19 липня 2022 року по 18 жовтня 2022 року - у розмірі до 30000 грн на місяць пропорційно кількості відпрацьованого часу.
Касаційне провадження у цій справі відкрито на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України у зв`язку із відсутністю висновку Верховного Суду щодо застосування пункту 1 Постанови 168 в редакції від 22 березня 2022 року та від 01 липня 2022 року щодо права на отримання додаткової винагороди в розмірі 30000 грн щомісячно.
Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з наступного.
Так, аналізуючи положення пункту 1 Постанови №168, Верховний Суд констатує, що у період з 24 лютого 2022 року по 18 жовтня 2022 року (спірний період) ця норма неодноразово зазнавала змін, які впливали на її зміст та порядок застосування.
Пункт 1 Постанови №168 у початковій редакції від 28 лютого 2022 року мав такий зміст «Установити, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).»
Тобто, первісна редакція указаної норми не передбачала виплати додаткової винагороди особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби.
Згідно з постановою Кабінету Міністрів України №350 від 22 березня 2022 року внесено зміни до пункту 1 Постанови №168, та доповнено абзац перший після слів «та поліцейським» словами «а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми «єПідтримка».
Згідно з пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України №350 від 22 березня 2022 року вказана постанова набрала чинності з дня її опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.
Отже, із внесенням змін постановою Кабінету Міністрів України №350 від 22 березня 2022 року до Постанови №168, до переліку осіб, яким передбачено виплату додаткової винагороди на період дії воєнного стану, було включено осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби.
Верховним Судом сформовано висновок щодо застосування пункту 1 Постанови №168 (у редакції від 22 березня 2022 року) у постанові від 02 листопада 2023 року у справі №160/11851/22, який надалі підтримано й в інших справах за подібних обставин, зокрема, у постановах Верховного Суду від 18 січня 2024 року у справі № 200/297/23, від 25 січня 2024 року у справі №520/8343/22, від 21 березня 2024 року у справі № 160/12980/22, від 28 березня 2024 року у справі № 480/1364/23, від 25 квітня 2024 року у справі № 160/10532/22 та інших.
У зазначених справах Верховний Суд дійшов висновку, що Кабінет Міністрів України встановив додаткову винагороду в розмірі 30000 грн щомісячно, зокрема, особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми «є-Підтримка».
У подальшому, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №754 від 01 липня 2022 року внесено зміни до пункту 1 Постанови №168 в абзаці першому слова «які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми «є-Підтримка» замінено словами «які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні)»; після слова «щомісячно» доповнено словами «(крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць)».
Згідно з пунктом 2 указаної Постанови №754, ця постанова набирає чинності з дня її опублікування (08 липня 2022 року) та застосовується з 01 червня 2022 року.
Так, починаючи з 08 липня 2022 року право на виплату спірної грошової допомоги, передбаченої пунктом 1 Постанови №168, мають особи рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби саме в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні). 
За таких обставин, застосовуючи сформований у подібних правовідносинах Верховним Судом підхід щодо застосування пункту 1 Постанови №168, Суд погоджується з висновком судів попередніх інстанцій, що з 11 березня 2022 року по 07 липня 2022 року (включно) позивач набув право на отримання додаткової щомісячної винагороди в розмірі 30000 грн, встановленої Постановою №168 (у редакції від 22 березня 2022 року), у зв`язку з несенням служби в установі, що розташована в межах адміністративно-територіальної одиниці, на території якої надається допомога в рамках Програми «є-Підтримка» (Дніпропетровська область).
Крім того, у постановах Верховного Суду від 24 жовтня 2024 року у справі №200/5154/22, від 29 жовтня 2024 року у справі №160/4039/23, від 31 жовтня 2024 року у справі №200/4975/22 Суд підтримав висновки судів попередніх інстанцій щодо застосування приписів Постанови №754 з 08 липня 2022 року (дня опублікування) з огляду на законодавчо встановлений принцип незворотності нормативно-правових актів у часі у силу прямих приписів статті 58 Конституції України.
При цьому, у постанові від 25 липня 2024 року у справі № 400/1895/23 Верховний Суд з урахуванням сформованого підходу щодо застосування пункту 1 Постанови №168 погодився з висновками судів попередніх інстанцій щодо наявності права на отримання додаткової щомісячної винагороди у розмірі 30000 грн, встановленої Постановою №168:
- у період з 24 лютого 2022 року по 07 липня 2022 року - у зв`язку з несенням служби в установі, що розташована в межах адміністративно-територіальної одиниці, на території якої надавалася допомога в рамках Програми «єПідтримка»;
- у період з 08 липня 2022 року по 17 жовтня 2022 року - у зв`язку з несенням служби в установі, що знаходиться в межах територіальної громади, яка розташована в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебуває в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні). 
Указані висновки підтримані Верховним Судом у постанові від 06 серпня 2026 року у справі №420/31318/23.
Таким чином, ураховуючи практику Верховного Суду, яка сформована щодо застосування пункту 1 Постанови №168 (у редакції від 22 березня 2022 року та від 01 липня 2022 року) у подібних правовідносинах, Суд частково погоджується із висновками судів попередніх інстанцій, зокрема, щодо права позивача на отримання додаткової щомісячної винагороди, у розмірі 30 000,00 грн, встановленої Постановою № 168, починаючи з 11 березня 2022 року по 07 липня 2022 року - у зв`язку з несенням служби в установі, що розташована в межах адміністративно-територіальної одиниці, на території якої надавалася допомога в рамках Програми «єПідтримка» (Дніпропетровська область).
Водночас, Верховний Суд вважає помилковими висновки судів попередніх інстанцій щодо задоволення позовних вимог у частині зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої пунктом 1 Постанови №168 за період з 08 липня 2022 року по 18 жовтня 2022 року, оскільки відповідно до Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 05 липня 2022 року, 08 липня 2022 року, 14 липня 2022 року, 23 липня 2022 року, 10 серпня 2022 року, 23 серпня 2022 року, 10 вересня 2022 року, 23 вересня 2022 року, 10 жовтня 2022 року м. Кривий Ріг (місце несення служби позивача) не входив до вказаного переліку. 
Відповідно до частини першої статті 351 КАС України суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права. 
Згідно з частиною 3 статті 351 КАС України неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
Переглянувши судові рішення в межах доводів касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіривши повноту встановлення судами фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку, що при ухваленні рішень, суди попередніх інстанцій допустили неправильне застосування норм матеріального права. При цьому колегія суддів суду касаційної інстанції погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про задоволення позову у справі у частині визнання протиправною бездіяльності Державної установи "Криворізька виправна колонія (№80)" щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди в розмірі, що передбачений постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28 лютого 2022 року за період з 11 березня 2022 року по 07 липня 2022 року; зобов`язання Державної установи "Криворізька виправна колонія (№80)" здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди в розмірі, що передбачений постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28 лютого 2022 року за період з 11 березня 2022 року по 07 липня 2022 року в розмірі 30000 грн на місяць.
Натомість, Верховний Суд вважає за необхідне скасувати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 березня 2024 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2024 року у частині задоволених позовних вимог щодо зобов`язання Державної установи "Криворізька виправна колонія (№80)" здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди в розмірі, що передбачений постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28 лютого 2022 року за період з 08 липня 2022 року по 18 жовтня 2022 року з розрахунку 30000 грн на місяць відповідно відпрацьованого часу, та прийняти у цій частині нове судове рішення про відмову у задоволенні цих позовних вимог, виходячи з мотивів цієї постанови.
VII. Судові витрати
З огляду на результат касаційного розгляду, судові витрати не розподіляються. 
Керуючись статтями 3, 341, 345, 349, 351, 355, 356, 359 КАС України, Суд
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Державної установи "Криворізька виправна колонія (№80)" Міністерства юстиції України задовольнити частково.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 березня 2024 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2024 року скасувати у частині вимог щодо визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання Державної установи "Криворізька виправна колонія (№80)" здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди в розмірі, що передбачений постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28 лютого 2022 року за період з 08 липня 2022 року по 18 жовтня 2022 року з розрахунку 30000 грн на місяць відповідно відпрацьованого часу. 
Прийняти в цій частині нове рішення, яким у задоволенні цих позовних вимог відмовити.
В іншій частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 березня 2024 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2024 року - залишити без змін.  
Судові витрати розподілу не підлягають.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач В. Е. Мацедонська

Судді М. В. Білак

І. В. Дашутін