Справа № 161/11488/26
Провадження № 2/162/522/2026

ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)
09 вересня 2026 року      селище Любешів

Любешівський районний суд Волинської області у складі: 
головуючого - судді Савича А. С.,
за участю секретаря судового засідання - Гичук О. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНІТ КАПІТАЛ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
В С Т А Н О В И В:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮНІТ КАПІТАЛ" через свого представника Хлопкову М. С. та через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" 28.05.2026 звернулося до Луцького міськрайонного суду Волинської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
В обґрунтування позову посилається на те, що 04.02.2025 ОСОБА_1 уклала з Товариством з обмеженою відповідальністю «МАКС КРЕДИТ» кредитний договір № 00-10198127 у формі електронного документу з використанням електронного підпису (далі – Договір). Відповідачка, за допомогою мережі Інтернет, на офіційному сайті первісного кредитора, ознайомилась з актуальною редакцією Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту товариством з обмеженою відповідальністю «МАКС КРЕДИТ». Після цього відповідачка зареєструвалась на сайті та пройшла процедуру ідентифікації/верифікації, тобто вказала свої особисті персональні ідентифікаційні дані. Позичальниця ознайомилась із запропонованими в паспорті споживчого кредиту умовами кредитування та підписала його шляхом накладання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Після підписання паспорту споживчого кредиту кредитодавець надав позичальниці для ознайомлення оферту щодо укладання Договору. У подальшому відповідачці був надісланий одноразовий ідентифікатор, який нею підписаний електронним підписом, тобто підписаний Договір відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Згідно з умовами Договору № 00-10198127 від 04.02.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю «МАКС КРЕДИТ» перерахувало грошові кошти 6500,00 гривень на банківську карту відповідачки, номер якої остання зазначила в анкеті. Відповідачка взяла на себе зобов`язання повернути кредит та сплатити проценти за його користування відповідно до умов Договору. Товариство з обмеженою відповідальністю «МАКС КРЕДИТ» та Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» 18.09.2025 уклали договір факторингу № 18092026-МК/ЮнітКапітал, відповідно до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» відступлено право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором № 00-10198127 від 04.02.2025. Таким чином, за вказаним договором факторингу до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» перейшло право вимоги за зобов`язанням ОСОБА_1 по вищевказаному Договору. Оскільки позичальниця не виконує свої зобов`язання добровільно, товариство звертається до суду за захистом своїх прав. 
Враховуючи вищенаведене, просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» заборгованість за кредитним договором № 00-10198127 від 04.02.2025 у розмірі 11854,59 гривень та судові витрати, пов`язані з розглядом справи.
Ухвалою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11.06.2026 цивільну справу № 161/11488/26 передано на розгляд до Камінь-Каширського районного суду Волинської області (а.с.18).
Ухвалою судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 14.07.2026 цивільну справу № 161/11488/26 передано на розгляд до Любешівського районного суду Волинської області (а.с.27).
Ухвалою судді Любешівського районного суду Волинської області від 12.08.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті (а.с.100).
Ухвалою Любешівського районного суду Волинської області від 12.08.2026 клопотання представника позивача Хлопкової М. С. задоволено та витребувано в АТ КБ «ПРИВАТ БАНК» інформацію (а.с.101-102).
У судове засідання учасники судового провадження не прибули, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду справи (а.с.104). Причин своєї неявки не повідомили.
Представник позивача Хлопкова М. С. у позові просила розглядати справу за відсутності представника позивача. Позовні вимоги підтримує повністю, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с.5, зворот).
Відповідач ОСОБА_1 відзив на позовну заяву, будь-яких заяв чи клопотань до суду не подала.
З урахуванням наведеного, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню ч. 8 ст. 178 ЦПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З огляду на вищевикладене та враховуючи, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд доходить висновку про можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи та подані позивачем докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог, суд дійшов такого висновку. 
Судом встановлено, що 04.02.2025 ОСОБА_1 уклала з Товариством з обмеженою відповідальністю «МАКС КРЕДИТ» кредитний договір № 00-10198127 у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Відповідачка, за допомогою мережі Інтернет, перейшла на офіційний сайт первісного кредитора та ознайомилась з актуальною редакцією Правил надання грошових коштів у позику. Після цього добровільно відповідачка заявила про бажання отримання коштів, зареєструвалась на сайті, під час чого пройшла процедуру ідентифікації/верифікації, керуючись підказками сайту кредитодавця, тобто вказала свої особисті персональні ідентифікаційні дані. Пунктом 2.4. договору передбачено, що після отримання позичальником від кредитодавця повідомлення про прийняте рішення щодо можливості надання Кредиту, позичальнику для ознайомлення надається паспорт споживчого кредиту. Позичальник ознайомлюється із запропонованими в паспорті споживчого кредиту умовами кредитування та у разі згоди із ними, підписує його шляхом накладання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Після підписання паспорту споживчого кредиту, кредитодавець формує та надає позичальнику для ознайомлення оферту щодо укладання Договору. Після отримання позичальником оферти, йому надсилається одноразовий ідентифікатор. Електронний підпис одноразовий ідентифікатор 53755 відправлено 04.02.2025 10:56:20 на номер телефону НОМЕР_1 відповідачки та введено нею 04.02.2025 10:56:40. Введення Позичальником одноразового ідентифікатора є підписанням Договору відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до п.п. 1.1-1.5 договору Товариство з обмеженою відповідальністю «МАКС КРЕДИТ» зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії на суму 6500,00 гривень на умовах строковості, зворотності, платності у національній валюті, кредитна лінія надається строком на 360 днів. Дата повернення кредиту 30.01.2026. Процентна ставка фіксована, стандартна процентна ставка становить 0,94 % в день. Відповідно до п. 1.6. договору кредитодавець одноразово нараховує комісію за надання кредиту у розмірі 20% від суми кредиту, що складає: 1300,00 гривень, яку позичальник зобов`язаний сплатити на умовах, визначених пунктом 3.5 цього Договору. Пунктом 2.10 договору передбачено, що кредитодавець зобов`язаний надати кредит 04.02.2025, сума кредиту перераховується кредитодавцем в сумі 6500,00 гривень на рахунок позичальника за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) № НОМЕР_2 (а.с.41-46).
Згідно з інформаційною довідкою Товариство з обмеженою відповідальністю «Профіт Гід» ОСОБА_1 отримала кредит в сумі 6500,00 гривень 04.02.2025, номер транзакції 43865-94060-38124 (а.с.55-56).
Товариство з обмеженою відповідальністю «МАКС КРЕДИТ» та Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» 18.09.2025 уклали договір факторингу № 18092026-МК/ЮнітКапітал, відповідно до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» відступлено право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 00-10198127 від 04.02.2025. Відповідно до п.2.1 договору перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акта прийому-передачі реєстру боржників згідно з додатком № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Таким чином, за вказаним договором факторингу до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» перейшло право вимоги за зобов`язанням ОСОБА_1 по вищевказаному договору (а.с.65-67). 
Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором № 00-10198127 від 04.02.2025 станом на день подання позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості становить 10554,59 гривень, з яких: заборгованість по кредиту – 1071,89 гривень; заборгованість за нарахованими відсотками за користуванням кредитом – 3482,70 гривень; заборгованість за штрафними санкціями – 1300,00 гривень.
Вказані обставини також підтверджуються письмовими доказами: копією кредитного договору №00-10198127 від 04.02.2025 з паспортом споживчого кредиту; копіями договорів факторингу № 18092026-МК/ЮнітКапітал від 18.09.2025; копією інформаційної довідки; копією довідки про ідентифікацію та іншими доказами у справі.
Разом з тим, згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
З відповіді АТ КБ «Приват банк» від 31.08.2026 № 20.1.0.0.0/7-260825/69005-БТ встановлено, що на ім`я ОСОБА_1 відкрито емітовану карту № НОМЕР_3 , банківський рахунок НОМЕР_4 (UAH), випискою про рух коштів по рахунку за період 04.02.2025 по 09.02.2025 відображено зарахування коштів у сумі 6500,00 гривень (а.с.105-107).
За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).
В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якого договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі №732/670/19, від 23.03.2020 у справі №404/502/18, від 07.10.2020 №127/33824/19.
Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним кодексом України, а також іншими актами Законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію).
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
В силу ч. 1 ст. 1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.
Пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором (статті 514 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.
Згідно з статтею 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
З врахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, суд дійшов висновку про укладення вищевказаного кредитного договору між відповідачкою та відповідною фінансовою установою, невиконання позичальницею своїх зобов`язань щодо повернення, отриманих в борг коштів, та наявності в неї боргових зобов`язань перед позивачем, який набув прав вимоги за вищевказаним кредитним договором за договором факторингу.
Отже, з відповідачки на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором № 00-10198127 від 04.02.2025 та розрахунком заборгованості, у розмірі 9982,70 гривень, з яких прострочена заборгованість за кредитом – 6500,00 гривень; прострочена заборгованість за нарахованими процентами – 3482,70 гривень. Однак, врахована сума до тіла кредиту в розмірі 571,89 гривень не підлягає задоволенню. 
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, витрати зі сплати судового збору слід стягнути з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених вимог у розмірі 2518,14 гривень (2662,40 х 9982,70 / 10554,59).
Позивач у прохальній частині позову просить суд стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 гривень. 
Статтею 133 ЦПК України, встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
За ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
При стягненні витрат на правничу допомогу слід враховувати, що представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ч. 2 ст. 15 ЦПК України).
Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.
Такий правовий висновок сформовано у постанові Верховного Суду від 03.05.2018 у справі № 372/1010/16-ц.
Заявлений позивачем розмір витрат з надання професійної правничої допомоги в 7000,00 гривень підтверджується: договір про надання правничої допомоги № 20/01/26-02 від 20.01.2026, додаткову угоду №25771373275 до договору про надання правничої допомоги № 20/01/26-02, акт прийому-передачі наданих послуг за договором про надання правничої допомоги № 20/01/26-02 від 20.01.2026 (а.с.77-80).
Суд наголошує, що не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
Щодо співмірності витрат на правову допомогу слід ураховувати позицію Верховного Суду від 01.09.2020 у справі № 640/6209/19, відповідно до якої розмір відшкодування судових витрат повинен бути співрозмірним із ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також суд має враховувати критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Під час визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Суд зауважує, що справа не входить до категорії складних та розглядалась у спрощеному провадженні.
Крім того, послуги надані адвокатським об`єднанням, є типовими для позивача оскільки стягнення заборгованості також є предметом діяльності позивача, відповідно не потребують витрати значного часу на складання документів, перспектив та порядку стягнення заборгованості за кредитним договором.
З огляду на обставини справи, співмірність винагороди за надані юридичні послуги зі складністю справи, ціну позову, час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт, тривалість судового розгляду, значення справи для сторін, суд вважає, що розмір витрат Позивача є непропорційним до предмету позову, вартість послуг є вочевидь завищеною, тому наявні підстави для часткового їх відшкодування Відповідачем, в сумі 4000,00 гривень, що відповідатиме обсягу наданих послуг та вимогам розумності та справедливості.
Керуючись статтями 81, 141, 263-265, 280-284 ЦПК України, статтями 207, 512-516, 526, 530, 610, 611, 626, 628, 629, 634, 638, 1048, 1054 ЦК України, суд
У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Юніт Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» заборгованість за кредитним договором № 00-10198127 від 04.02.2025 у розмірі 9982 (дев`ять тисяч дев`ятсот вісімдесят дві) гривні 70 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» 4000 (чотири тисячі) гривень 00 копійок витрат на правничу допомогу та 2518 (дві тисячі п`ятсот вісімнадцять) гривень 14 копійок судового збору.
В іншій частині позову – відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте Любешівським районним судом Волинської області за письмовою заявою відповідачки, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Дата складення повного судового рішення 09.09.2026. 
Учасники справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ», місцезнаходження: бульвар Лесі Українки, буд. 34, оф. 333, м. Київ, ЄДРПОУ 43541163.
Представник позивача: Хлопкова Марія Сергіївна, місцезнаходження: м. Київ, РНОКПП НОМЕР_5 .
Відповідачка:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Суддя Любешівського районного суду 
Волинської області         А. С. Савич