Справа № 752/31298/25 
Провадження № 2/752/3276/26

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 липня 2026 року  Голосіївський районний суд м. Києва в складі головуючого - судді Машкевич К.В., за участю секретаря - Касаткіної А.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю « Фінансова компанія «Кредит - Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, суд
В С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся до суду з позовом і просить стягнути з відповідачки 16 520, 00 грн заборгованості за кредитним договором.
Посилається в позові на те, що 19 жовтня 2022 року між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та відповідачкою відповідно до вимог Закону України « Про електронну комерцію» був укладений Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 454913, підписаний відповідачкою шляхом використання електронного підпису.
Кошти були перераховані на поточний рахунок відповідачки на банківську картку, номер якої був наданий відповідачкою.
На мормент зверенння до суду заборгованість за умовми договору становить 16 520. 00 грн, з яких:
-2 000, 00 грн заборгованості по тілу кредиту;
-14 520, 00 грн процентів.
01 лютого 2024 року між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «Кредит Капітал» був укладений договір факторингу № 01022024, за умовами якого товариство набуло право вимоги за кредитним договором, укладеним з відповідачкою.
З урахуванням цього, невиконання відповідачкою умов договору, просить задовольнити позов.
Позов був зареєстрований судом 19 грудня 2025 року та відповідно до статті 33 ЦПК України було визначено склад суду.
Ухвалою суду від 22 грудня 2025 року в справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження.
Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження, відповідачці копія позовної заяви з додатками була направлена в порядку виконання вимог частини 2 статті 177 ЦПК України.
Відповідно до статті 178 ЦПК України відповідачці був наданий строк для надання відзиву на позов.
20 травня 2026 року представник відповідачки подав відзив, яким визнає позов у частині суми кредиту.
Щодо процентів зазначив, що чоловік відповідачки ОСОБА_2 є діючим військовослужбовцем і проходить військову службу в в/ч НОМЕР_1 , є учасником бойових дій.
Таким чином, на неї розповсюджується дія частини 15 статті 14 Закону України « Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», згідно з якою вона звільняється від нарахування та сплати процентів за кредитом під час дії особливого період, який розпочався в Україні відповідно до Указу в.о. Президента України від 17 березня 2014 року № 303/2014 « По часткову мобілізацію». 
З урахуванням цього, просить відмовити в позові в частині стягнення процентів.
27 травня 2026 року представник позивача подав додаткові пояснення до суду, в яких звернув увагу на те, що при укладенні договору відповідачка виконала повний алгоритм дій, необхідний для укладення договору в електронному вигляді.
В паспорті споживчого кредиту зазначена повні інформація про договір та порядок нарахування процентів за користування коштами.
Крім того, 18 листопада 2022 року відповідачка частково сплатила проценти в сумі 528, 00 грн.
Звернув увагу на те, що чоловік відповідачки перебував у лавах Збройних Сил України з 04 вересня 2024 року до 10 жовтня 2024 року і на даний час перебуває на військовій службі по мобілізації.
Будь-яких доказів того, що чоловік позивачки перебував у лавах ЗСУ до 04 вересня 2024 року немає.
Таким чином, строк кредиту та нарахування процентів завершилися до того, як чоловік позивачки став військовослужбовцем.
Просить задовольнити позов.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.
Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитодавець/ зобов`язується надати грошові кошти/кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Частиною 1 статті 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Згідно частиною 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. 
За змістом частини 2 статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Судом встановлено, що 19 жовтня 2022 року між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та відповідачкою був укладений Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 454913.
Договір був укладений у формі електронного документа з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором Е171 відповідно до вимог Закону України « Про електронну комерцію».
Після виконання Алгоритму дій споживача в телекомунікаційній системі товариства грошові кошти були перераховані позикодавцем на банківську картку відповідачки № НОМЕР_2 , зазначену при укладенні договору. 
Належність даної картки відповідачці та отримання грошових коштів у сумі 2 000, 00 грн 19 жовтня 2022 року підтверджено листом АТ» Універсал Банк» на ухвалу суду про витребування доказів.
Відповідно до пунктів 1.3 , 1.4. договору відповідачці був наданий кредит у розмірі 2 000, 00 грн.
Пунктом 1.5.1 договору встановлена стандартна процентна ставка 2,2% на день, яка застосовується в межах кредиту.
Знижена процетна ставка 0, 88% на день застосовується в разі сплати позичальником до 18 листопада 2022 року або протягом трьох календарних днів після вказаної дати суми не менше одного платежу.
Позивмач зазначив, що 18 листопада 2022 року відповідачкою сплачено 528, 00 грн процентів.
Відповідно до паспорту споживчого кредиту загальні витрати за кредитом за стандартною процентною ставкою за весь час користування кредитом становлять 15 840, 00 грн, за зниженою процентною ставкою - 15 048, 00 грн, а орієнтовна загальна вартість кредиту - 17 048, 00 грн.
01 лютого 2024 року між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «Кредит Капітал» був укладений договір факторингу № 01022024, за умовами якого товариство набуло право вимоги за кредитним договором, укладеним з відповідачкою.
З розрахунку позивача вбачається, що за період кредитування сума боргу становить 16 520. 00 грн, з яких:
-2 000, 00 грн заборгованості по тілу кредиту;
-14 520, 00 грн процентів.
Відповідно до частини 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
За змістом статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Частиною 1 статті 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Згідно із статтею 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Відповідно до чатсини 1 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).
За змістом частини 1 статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. 
Відповідно до статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. 
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Відповідно до частини 2 статті 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року в справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року в справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року в справі № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. 
Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Частиною 1 статті 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. 
З матеріалів справи вбачається, що умови договору позикодавцем при укладенні договору виконанні, грошові кошти перераховані на картковий рахунок, наданий відповідачкою.
Дані обставини відповідачка не спростовує.
Відповідно до статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно із статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до частини 1 статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Враховуючи викладене вище, неналежне виконання відповідачкою умов кредитного договору, що привело до виникнення заборгованості, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача.
Суд не приймає до уваги приведені в відзиві заперечення в частині правомірності нарахування процентів, виходячи з наступного.
Відповідно до частини 15 статті 14 Закону України « Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (житлового будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля ( в редакції Законів № 3621-IX від 21.03.2024, № 3633-IX від 11.04.2024; частина п`ятнадцята статті 14 із змінами, внесеними згідно із Законом № 4213-IX від 14.01.2025).
На момент укладення договору частина 15 статті 14 Закону діяла в іншій реадкції, якою такі пільги передбачалися лише військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, та військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.
З долучених відповідачкою доказів випливає лише інформація про те, що її чоловік перебуває на військовій службі по мобілізації в в/ч НОМЕР_1 .
В відзиві представником відповідачки зазначено, що чоловік відповідачки перебуває в лавах ЗСУ з 04 вересня 2024 року, тобто після спливу терміну строку дії кредитного договору.
Таким чином, дана норма закону на взаємовідносини сторін не розповсюджується.
Відповідно до частин 1, 2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:
1) у разі задоволення позову - на відповідача;
2) у разі відмови в позові - на позивача.
Згідно з частиною 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
За змістом частини 3 статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Звертаючись до суду, позивач надав Договір про надання правничої допомоги № 0107 від 01 липня 2025 року, укладений з Адвокатським об`єднанням «Апологет», детальний опис наданих послуг та Акт №870 наданих послуг на 8 000, 00 грн.
Відповідно до частин 5, 6 статті 137 ЦПК України за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. 
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Це відповідає позиції Верховного Суду, висловленій у постановіВеликої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц.
Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено. 
Заперечень проти розміру правничої допомоги відповідачка не подала.
В постанові Верховного Суду від 19 лютого 2020 року в справі № 755/9215/15 зазначено, що принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин 5 та 6 статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.
При вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу надано оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення.
Велика Палата Верховного Суду приймає до уваги положення частини 3 статті 141 ЦПК України, згідно з якою при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи. 
В акті приймання-передачі наданих послуг адвокатом приведено перелік виконаної роботи та час, витрачений на її виконання.
Суд вважає, що вказані послуги пов`язані з розглядом справи та потребували певного часу та вчинення певного алгоритму дій для представництва інтересів клієнта, а час, витрачений на їх вчинення, вважає обгрунтованим.
Враховуючи викладене вище, предмет спору сторін та складність справи, характер та обсяг виконаної роботи адвокатом, принцип співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, суд приходить до висновку про стягнення з відповідачки на користь позивача витрат на правничу допомогу в заявленому розмірі. 
Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір при зверненні до суду. 
Керуючись статтями 3, 6, 15, 16, 525-526, 610, 611, 625, 626- 629, ч.1 ст.634, 1048, 1050, 1054 ЦК України, Законом України « Про електронну комерцію», статтями 4, 5, 12, 13, 76 - 82, 259, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України, суд
В И Р І Ш И В:
Позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» 16 520, 00 грн заборгованості, 8 000, 00 грн витрат на правничу допомогу та 2 422, 40 грн судового збору.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», адреса: 79018 м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1 корпус 28, ЄДРПОУ: 35234236.
Відповідач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 . 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. 

Суддя К.В. Машкевич