Головуючий І інстанції: Сліденко А.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2026 р. 	Справа № 520/2527/26	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді Ральченка І.М.,
Суддів: Мінаєвої К.В. , Катунова В.В. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.05.2026, майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 01.05.26 по справі № 520/2527/26
за позовом ОСОБА_1 
до  ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2   
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому просив суд: 
- визнати протиправними дій ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо відмови в зарахуванні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , до вислуги років на військовій службі періоду навчання за денною формою навчання на військово-юридичному факультеті №6 Національної юридичної академії України імені Ярослава Мудрого, з 31 липня 1997 року по 31 липня 2001 року, та внесення у зв`язку з цим відповідних змін до послужного списку облікової справи офіцера запасу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 зарахувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 до вислуги років на військовій службі період навчання за денною формою на військово-юридичному факультеті №6 Національної юридичної академії України імені Ярослава Мудрого, з 31 липня 1997 року по 31 липня 2001 року; 
- зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_2 внести до послужного списку першого примірнику особової справи офіцера запасу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , шляхом включення до Розділу 9 «Проходження дійсної військової служби у Збройних Силах України» послужного списку запису наступного змісту «з 31.07.1997 по 31.07.2001 проходження військової служби на військово-юридичному факультеті №6 Національної юридичної академії імені Ярослава Мудрого».
В обгрунтування позовних вимог, позивач зазначав, що період його навчання з 31.07.1997 по 31.07.2001 на військово-юридичному факультеті №6 Національної юридичної академії України імені Ярослава Мудрого є періодом проходження військової служби, оскільки на момент зарахування діяли норми законодавства, відповідно до яких початком військової служби вважався день прибуття до військового навчального закладу, а сам факультет належав до системи військових навчальних закладів Міністерства оборони України. Відтак, незарахування цього періоду до вислуги років є протиправним, порушує його право на правильний облік військової служби та на пенсійне забезпечення, а ІНФОРМАЦІЯ_2 , як орган, у якого зберігається особова справа та який веде облік служби, зобов`язаний внести відповідні зміни до послужного списку і зарахувати спірний період до вислуги років.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 01.05.2026 позов ОСОБА_1 залишено без задоволення.
Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.
Так, позивач в апеляційній скарзі зазначає, що військова служба передбачалася для студентів факультетів військової підготовки вищих цивільних навчальних закладів. Оскільки Національна юридична академія України імені Ярослава Мудрого є вищим цивільним навчальним закладом, а військово-юридичний факультет №6 – її профільним військовим підрозділом, позивач як слухач (студент/курсант) цього факультету підпадав під дію абз. 7 ч. 1 ст. 2 Закону №2232-ХІІ та проходив дійсну військову службу.
Оскільки позивач був зарахований на військово-юридичний факультет №6 наказом №119-с від 31.07.1997, саме ця дата є юридичним початком проходження ним військової служби. Твердження суду про те, що служба розпочалася лише з 01.08.2001 (нібито з моменту «набуття статусу курсанта»), є штучним розділенням єдиного і безперервного процесу навчання на одному і тому ж факультеті за однією і тією ж спеціальністю. 
Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (в редакції на 1997 рік), для курсантів військових навчальних закладів (факультетів) початком служби є день зарахування до списків особового складу. Закон не пов`язує початок проходження служби з датою складання Військової присяги.
Згідно архівної довідки №128-01-1110 від 28.04.2026, позивач був зарахований на військово-юридичний факультет №6 (військова юстиція) з 31.07.1997. 
На переконання позивача, сам факт зарахування до структури військово-юридичного факультету (а не на загальні цивільні факультети Академії) автоматично поширював на позивача дію спеціального законодавства. Військово-юридичний факультет №6 не був звичайним факультетом цивільного закладу вищої освіти – він діяв на підставі спільних нормативно-правових актів Міністерства оборони України та Міністерства освіти і науки України, мав внутрішній військовий розпорядок, казармений стан та підпорядковувався начальнику факультету (офіцеру), який наділявся правами командира військової частини відповідно до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.
Відповідачі, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ІНФОРМАЦІЯ_6 своїми правом надали до Другого апеляційного адміністративного суду відзиви на апеляційну скаргу позивача, в яких зазначено, що у послужному списку ОСОБА_1 у розділі 9 «Проходження дійсної військової служби у Збройних Силах України» міститься запис про призив на військову службу 01.08.2001 та про проходження військової служби у період з 01.08.2001 по 27.06.2002 курсантом військово-юридичного факультету Національної юридичної академії ім. Я. Мудрого. Отже, позивача зараховано до складу курсантів у Національній юридичній академії України імені Ярослава Мудрого з 01.08.2001.
Отже, саме з 01.08.2001, тобто з моменту набуття позивачем статусу курсанта, позивач може вважатись таким, що розпочав проходження військової служби.
Таким чином, позивач з 31.07.1997 по 31.07.2001 навчався в Національній юридичній академії України імені Ярослава Мудрого в якості студента, а з 01.08.2001 – як курсант. Вказане також підтверджується довідкою Національної юридичної академії України імені Ярослава Мудрого.
На переконання відповідачів, день зарахування на навчання студентом вищого військового навчального закладу не є в розумінні приписів ст. 24 Закону № 2232-XII початком проходження військової служби. Враховуючи викладене, заявлені ОСОБА_1 вимоги щодо зарахування до вислуги років на військовій службі періоду навчання за денною формою на військово-юридичному факультеті № 6 Національної юридичної академії України імені Ярослава Мудрого з 31.07.1997 по 31.07.2001 є необґрунтованими, а рішення суду першої інстанції таким, що винесене на підставі повно та всебічно досліджених доказів.
Крім того, позивачем надано до суду апеляційної інстанції відповіді на відзиви ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2 , в яких апелянт наполягає на тому, що заперечення відповідачів є повністю безпідставними та спростовуються нормами права, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню в повному обсязі.
На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що позивача згідно з довідкою військово-юридичного факультету Національного університету «Національна академія України імені Ярослава Мудрого» №1374-В від 21.06.2012 наказом ректора Національної юридичної академії України імені Ярослава Мудрого №119-с від 31.07.1997 зараховано на 1 курс навчання на військово-юридичний факультет №6 Національної юридичної академії України імені Ярослава Мудрого за денною формою навчання; наказом ректора Національної юридичної академії України імені Ярослава Мудрого №254-с від 27.06.2002 заявника відраховано з Національної юридичної академії України імені Ярослава Мудрого у зв`язку із закінченням навчання та здобуттям кваліфікації юриста-спеціаліста. Навчання на військово-юридичному факультеті здійснювалось за схемою 4 роки студент, 1 рік курсант (5 курс).
Відповідно до диплому спеціаліста серії НОМЕР_1 від 27.06.2002 заявник закінчив у 2002 році Національну юридичну академію України імені Ярослава Мудрого і отримав повну вищу освіту за спеціальністю «Правознавство» та здобув кваліфікацію юриста, офіцера військового управління тактичного рівня.
Згідно додатку до диплома про вищу освіту НОМЕР_1 серії НОМЕР_2 від 27.06.2002, реєстраційний номер 160/63/2002 заявником в період навчання з 1997 року по 2002 рік отримано вищу освіту за освітньо-кваліфікаційним рівнем юрист-спеціаліст та присвоєно кваліфікацію юриста, офіцера військового управління тактичного рівня.
Також, відповідно до диплому спеціаліста серії НОМЕР_3 від 29.06.2002 заявник закінчив у 2002 році Національну юридичну академію України імені Ярослава Мудрого і отримав повну вищу освіту за спеціальністю «Правознавство» та здобув кваліфікацію юриста.
Згідно додатку до диплома про вищу освіту НОМЕР_3 серії НОМЕР_4 від 29.06.2002, реєстраційний номер 160/2002 в період навчання з 1997 року по 2002 рік отримано вищу освіту за освітньо-кваліфікаційним рівнем юрист-спеціаліст та присвоєно кваліфікацію юриста-спеціаліста.
Згідно запису в трудовій книжці заявника серії НОМЕР_5 від 29.07.2002, за №12 в Розділі «Відомості про роботу», внесеного на підставі диплому серії НОМЕР_3 , зазначено, що з 01.09.1997 по 29.06.2002 заявник навчався у Національній юридичній академії України імені Ярослава Мудрого.
Також, відповідно запису за №1 в Розділі «Відомості про роботу» трудової книжки заявника серії НОМЕР_5 від 29.07.2002 з 01.08.2001 по 27.06.2002 заявник був курсантом військово-юридичного факультету Національної юридичної академії України імені Ярослава Мудрого.
Таким чином, у період з 31.07.1997 до 27.06.2002 заявник навчався в Національній юридичній академії України імені Ярослава Мудрого.
При цьому, згідно з виданою Національним юридичним університетом імені Ярослава Мудрого архівною довідкою від 28.04.2026р. №128-01-1110 заявник наказом від 31.07.1997р. №119-С був зарахований на навчання на 1 курс факультету №6 (військово-юридичний) Національної юридичної академії імені Ярослава Мудрого саме у якості студента.
Ці ж самі обставини підтверджені і довідкою військово-юридичного факультету №6 Національної академії імені Ярослава Мудрого від 21.06.2012р. №1374-В, де указано, що навчання на військово-юридичному факультеті здійснювалось за схемою 4 роки студент, 1 рік курсант (5 курс) (т.1 а.с.33).
Отже, обставини набуття заявником статусу курсант і відповідно початку проходження військової служби у Збройних Силах України підтверджені відносно періоду 01.08.2001р.-27.06.2002р.
З послужного списку ОСОБА_1 вбачається, що у розділі 9 «Проходження дійсної військової служби у Збройних Силах України» міститься запис про призов на військову службу 01.08.2001 та про проходження військової служби у період з 01.08.2001 по 27.06.2002 курсантом військово-юридичного факультету Національної юридичної академії ім. Я. Мудрого.
Уперше Контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами (слухачами) вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу між Міністерством оборони України в особі начальника військово-юридичного факультету Національної юридичної академії ім. Ярослава Мудрого та ОСОБА_1 укладено на п`ять років з 01.01.2002. (т.1 а.с.115; далі за текстом - Контракт №1).
Удруге, контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України між Міністерством оборони України в особі начальника військово-юридичного факультету Національної юридичної академії ім. Ярослава Мудрого та ОСОБА_1 укладено на п`ять років з 27.06.2002р. (т.1 а.с.121 зворот-122; далі за текстом - Контракт №2).
Наказом Міністра оборони України №308 від 27.06.2002 у зв`язку із закінченням військово-юридичного факультету Національної юридичної академії України імені Ярослава Мудрого Мамедову Рамізу Гумбатовичу було присвоєно офіцерське військове звання – «лейтенант юстиції», та направлено для подальшого проходження військової служби до Генеральної прокуратури України.
Згідно з послужним списком заявника, з 29.07.2002 ОСОБА_1 призначено на посаду слідчого військової прокуратури Сумського гарнізону Північного регіону України на підставі наказу військового прокурора Південного регіону України №33о/с від 29.07.2002.
Згідно з наказом Міністра оборони України від 23.07.2012р. №579 заявника було звільнено з військової служби як такого, що знаходився на військовій службі у Збройних Силах України з 2001 року.
Згідно з наказом №9/ос від 24.07.2012р. Військової прокуратури Південного регіону України майора юстиції ОСОБА_1 , звільнено з військової служби наказом Міністра оборони України № 579 від 23.07.2012 року за пунктом "г" частини шостої ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (у зв`язку із скороченням штатів), з посади старшого помічника військового прокурора Запорізького гарнізону.
Згідно з витягом з наказу №124 від 25.07.2012р. майора юстиції ОСОБА_1 , звільненого з військової служби наказом Міністра оборони України від 23 липня 2012 року №579 за пунктом «г» частини шостої ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (у зв`язку із скороченням штатів), звільнити з посади старшого помічника військового прокурора Запорізького гарнізону відповідно до наказу військового прокурора Південного регіону України від 24 липня 2012 року №9\ос; виключити зі списків особового складу військової прокуратури Запорізького гарнізону та всіх видів забезпечення.
Згідно листа начальника відділу кадрової роботи та державної служби Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону за вихідним №07-313ВН-25 від 25.12.2025 та протоколу комісії по встановленню трудового стажу для виплати надбавки за вислугу років від 27.11.2025, комісією прийнято рішення про встановлення заявнику станом на 14.10.2025 стажу проходження служби (стажу роботи), який становить – 25 років 00 місяців 22 днів.
У зазначений стаж комісією також було враховано період навчання 01.09.1997– 27.06.2002 курсантом військово-юридичного факультету Національної юридичної академії України імені Ярослава Мудрого.
Відповідно до витягу з послужного списку майора юстиції запасу ОСОБА_1 вислуга років на військовій службі складається з періодів: з 01.08.2001р. до 25.07.2012р.
При цьому період навчання на військово-юридичному факультеті Національної юридичної академії України ім. Я. Мудрого з 01.09.1997 по 31.07.2001 до вислуги років на військовій службі заявнику не зараховано.
З метою внесення змін до послужного списку та зарахування до вислуги років на військовій службі всього періоду навчання на військово-юридичному факультеті №6 Національної юридичної академії України імені Ярослава Мудрого заявник звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Листом №397/1/Гр003 від 16.01.2026 відповідачем повідомлено, що згідно послужного списку особової справи офіцера запасу на військову службу заявник призваний 01.08.2001 року та проходив військову службу до 25.07.2012. Підстав щодо внесення змін до послужного списку, а саме зарахувати період з 01.09.1997 по 31.07.2001 до вислуги років на військовій службі в ІНФОРМАЦІЯ_7 немає.
Ухвалою суду від 07.04.2026р. було витребувано у Міністерства оборони України копію наказу Міністра оборони України №579 від 23.07.2012 року, а також інших доказів про обчислення вислуги років військової служби ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. - НОМЕР_6 ). Витребувано від Військово-юридичного факультету Національного юридичного інституту імені Ярослава Мудрого докази відносно правового статусу проходження навчання ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. - НОМЕР_6 ) протягом періоду часу 31.07.1997р.-31.07.2001р. на Військово-юридичному факультеті №6 Національної юридичної академії імені Ярослава Мудрого у якості військової служби.
На виконання ухвали суду від 07.04.2026р. Міністерством оборони України подано до суду наказ Міністра оборони України від 23.07.2012р. №579, яким відповідно до ч. 6 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" звільнено з військової служби у запас за пунктом "г" (у зв`язку із скороченням штатів) майора юстиції ОСОБА_1 , старшого помічник військового прокурора Запорізького гарнізону Південного регіону України. Зазначено, що у ЗС України з 2001 року.
Ухвалою суду від 07.04.2026р. було витребувано у Військово-юридичного інституту Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого: докази про створення та правовий статус військово-юридичного факультету №6 Національної юридичної академії України імені Ярослава Мудрого як військового навчального підрозділу; докази про проходження ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. - НОМЕР_6 ) військової служби у період навчання з 31.07.1997р. по 31.07.2001р.; докази, що підтверджують характер та зміст обов`язків військової служби, які виконував ОСОБА_1 під час проходження навчання 31.07.1997р.-31.07.2001р.; докази про існування підстав для кваліфікації періоду навчання ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. - НОМЕР_6 ) на військово-юридичному факультеті №6 Національної юридичної академії України імені Ярослава Мудрого з 31.07.1997р. по 31.07.2001р. у якості військової служби.
На виконання ухвал суду від 07.04.2026р. та від 08.04.2026р. Військово-юридичним інститутом Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого подано до суду архівну довідку від 28.04.2026р. №128-01-1110, відповідно до якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , наказом №119-С від 31.07.1997 р. був зарахований студентом 1-го курсу факультету № 6 (військово-юридичного) Національної юридичної академії України імені Ярослава Мудрого (денна форма навчання) з 01.09.1997 р. Наказом № 254-С від 27.06.2002 р. його було відраховано з академії у зв`язку з закінченням навчання і отриманням повної вищої освіти за спеціальністю «Правознавство» та здобуттям кваліфікації юриста. 29.06.2002 р. йому було видано диплом спеціаліста НОМЕР_3 . Указом Президента України №1194/2010 від 24.12.2010 р. та Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 2213-Р від 08.12.2010 р. здійснено реорганізацію Національної юридичної академії України імені Ярослава Мудрого шляхом перетворення її в Національний університет «Юридична академія України імені Ярослава Мудрого». Наказом Міністерства освіти і науки України №1697 від 04.12.2013 р. Національний університет «Юридична академія України імені. Ярослава Мудрого» перейменовано у Національний юридичний університет імені Ярослава Мудрого.
Ухвалою суду від 20.04.2026р. було витребувано у ІНФОРМАЦІЯ_3 (як правонаступника ІНФОРМАЦІЯ_9 ) та Військово-юридичного інституту Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого належним чином засвідчену копію припису (розпорядження) органу військового управління про направлення ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_6 ) до Національної юридичної академії України імені Ярослава Мудрого для навчання/проходження військової підготовки (служби), виданого у 1997 році; у разі відсутності такого документа - письмові пояснення із зазначенням причин його відсутності та відомостей щодо факту видачі відповідного припису.
На виконання ухвали суду від 20.04.2026р. ІНФОРМАЦІЯ_10 подано до суду копію обліково-алфавітної книги №1 призовників 1980 року народження які проживають на території Орджонікідзевського району м. Харкова та зазначено, що згідно з обліково-алфавітною книгою призовників 1980 року народження (стор. 170, № з/п 29) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 перебував на військовому обліку призовників в ІНФОРМАЦІЯ_11 (на цей час – ІНФОРМАЦІЯ_12 ) з 12.02.1997 та знятий з військового обліку призовників відповідно до п. 2 ст. 18 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у зв`язку з присвоєнням наказом МОУ від 27.06.2002 № 308 звання «лейтенант юстиції» після закінчення військово-юридичного факультету Національної юридичної академії ім. Я. Мудрого (вх.. № 2/2132 від 22.10.2002). З 19.11.1998 по 01.07.2002 мав відстрочку від призову на підставі п. 4 ст. 17 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (на період навчання). Інформація щодо видачі ІНФОРМАЦІЯ_13 припису (розпорядження) про направлення ОСОБА_1 до Національної юридичної академії України імені Ярослава Мудрого на навчання та / або проходження військової підготовки (служби) у ІНФОРМАЦІЯ_7 на цей час відсутня.
Стверджуючи про протиправні дії відповідача, які полягають у відмові в зарахуванні заявнику до вислуги років на військовій службі періоду навчання за денною формою навчання на військово-юридичному факультеті №6 Національної юридичної академії України імені Ярослава Мудрого, з 31 липня 1997 року по 31 липня 2001 року, та внесення у зв`язку з цим відповідних змін до послужного списку облікової справи офіцера запасу, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки день зарахування на навчання студентом вищого військового навчального закладу не є в розумінні приписів ст. 24 Закону № 2232-XII початком проходження військової служби, тоді як національне законодавство у даному випадку пов`язує початок проходження військової служби із набуттям особою статусу курсанта (слухача), то відсутні правові підстави для зарахування строку навчання заявника з 31 липня 1997 року по 31 липня 2001 року на військово-юридичному факультеті №6 Національної юридичної академії України імені Ярослава Мудрого до загального стажу військової служби та у строк служби в Збройних Силах України.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову з наступних підстав.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові відносини між державою і громадянами України з приводу виконанням конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни унормовані приписами Закону України від 25.09.1992 №2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі за текстом - Закон №2232-XII).
У розумінні ч.1 ст.2 Закону №2232-ХІІ військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
За визначенням ч.1 ст.1 Закону України від 10.12.2015р. №889-VIII "Про державну службу" державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави, зокрема щодо: 1) аналізу державної політики на загальнодержавному, галузевому і регіональному рівнях та підготовки пропозицій стосовно її формування, у тому числі розроблення та проведення експертизи проектів програм, концепцій, стратегій, проектів законів та інших нормативно-правових актів, проектів міжнародних договорів; 2) забезпечення реалізації державної політики, виконання загальнодержавних, галузевих і регіональних програм, виконання законів та інших нормативно-правових актів; 3) забезпечення надання доступних і якісних адміністративних послуг; 4) здійснення державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства; 5) управління державними фінансовими ресурсами, майном та контролю за їх використанням; 6) управління персоналом державних органів; 7) реалізації інших повноважень державного органу, визначених законодавством.
За визначенням ч.1 ст.1 Закону України від 16.12.1993р. №3723-ХІІ "Про державну службу" державна служба в Україні - це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів.
Отже, неодмінними ознаками державної військової служби є: 1) виконання особою функцій та завдань держави; 2) прийняття особою присяги державного службовця або військової присяги; 3) підпорядкування особи вимогам Дисциплінарного статуту Збройних Сил України (затверджений Законом України від 24.03.1999р. №551-ХІV та Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (затверджений Законом України від 24.03.1999р. №548-ХІV).
Відповідно до ч.4 ст.2 Закону №2232-XII порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.
Згідно зі ст.40 Закону №2232-XII гарантії правового і соціального захисту громадян України, які виконують конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, забезпечуються відповідно до законів України "Про Збройні Сили України", "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", "Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються із служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей" та іншими законами.
Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України було затверджено Указом Президента України від 10.12.2008р. №1153/2008 (далі за текстом - Положення №1153/2008).
При цьому, ч.6 ст.2 Закону №2232-XII визначено види військової служби, серед яких, зокрема військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів та закладів вищої освіти, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки, а також закладів фахової передвищої військової освіти.
Згідно абзацу 3 ч.1 ст.24 Закону №2232-XII (у редакції чинній на момент вступу позивача до військово-юридичного факультету), початком проходження військової служби вважається день прибуття на навчання до військово-навчального закладу (військового ліцею), вказаний у приписі, виданому військовим комісаріатом, для допризовників, призовників і військовозобов`язаних.
У п.2 Розділу І Положення №1153/2008 зазначено, що громадяни проходять військову службу у Збройних Силах України (далі - військова служба) в добровільному порядку або за призовом. У добровільному порядку громадяни проходять, зокрема: військову службу (навчання) за контрактом курсантів у вищих військових навчальних закладах, а також закладах вищої освіти, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки.
Пунктом 15 Розділу ІІ Положення №1153/2008 визначено, що з громадянами, які добровільно вступають на військову службу, укладаються: контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти (далі - контракт про навчання) - письмова угода, що укладається між громадянином і державою, від імені якої виступає Міністерство оборони України, для встановлення правових відносин між сторонами під час проходження військової служби (навчання).
Тож, за змістом ч.6 ст.2 Закону №2232-XII та змістом абз.3 ч.1 ст.24 Закону №2232-XII кваліфікуючими ознаками проходження особою військової служби під час навчання у вищому учбовому закладі є: 1) набуття правового статусу курсанта; 2) прибуття на навчання за виданим військовим комісаріатом приписом; 3) укладення контракту про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України.
З матеріалів справи колегією суддів встановлено, що у період з 31.07.1997 до 27.06.2002 позивач навчався в Національній юридичній академії України імені Ярослава Мудрого, але військової присяги не приймав, контракту про проходження військової служби не укладав, функцій та завдань держави не виконував, пов"язаними із проходженням державної служби обмеженням не піддавався, вимогам Дисциплінарного статуту Збройних Сил України (затверджений Законом України від 24.03.1999р. №551-ХІV та Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (затверджений Законом України від 24.03.1999р. №548-ХІV не підпорядковувався.
Так, правила обчислення вислуги років військової служби визначені, насамперед, приписами ст.ст.17, 17-2 Закону України від 09.04.1992р. №2262-XII "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб"
Відповідно до пункту "а" ч.1 ст.17 Закону України від 09.04.1992р. №2262-XII "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "з" статті 1-2 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом, до вислуги років для призначення пенсії зараховується, зокрема, військова служба.
Згідно пункту 2.9 Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і забезпечення соціальними виплатами осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей (затверджений наказом Міністерства оборони України №530 від 14.08.2014р., зареєстрований в Міністерстві юстиції України 20.10.2014р. за №1294/26071; далі за текстом - Положення №530), обчислення вислуги років для призначення пенсії здійснюється за послужним списком та іншими документами з особової справи військовослужбовця.
Відповідно до абз. 7 пункту 24 розділу ІІ Інструкції з організації обліку особового складу в системі Міністерства оборони України (затверджена наказом Міністерства оборони України 15.09.2022р. № 280, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 14.11.2022р. за №1407/38743, у редакції наказу Міністерства оборони України від 14.10.2024р. №687), обліково-послужна картка призначена для організації персонального обліку та вивчення, військовозобов`язаних, осіб, направлених для проходження базової військової служби, а також осіб рядового, сержантського і старшинського складу в мирний час і в особливий період. У період проходження військової служби їхні обліково-послужні картки зберігаються в штабах військових частин, а після звільнення з військової служби передаються (пересилаються) до відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, до яких військовослужбовців вибувають для взяття на військовий облік. Після звірки облікових даних у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки обліково-послужні картки повертаються військовозобов`язаним та в подальшому зберігаються у них на руках.
Відповідно до пункту 11 розділу ХІV Інструкції з організації обліку особового складу в системі Міністерства оборони України, затвердженої наказом Міністерства оборони України 15 вересня 2022 року № 280 (у редакції наказу Міністерства оборони України від 14 жовтня 2024 року № 687), після звільнення осіб офіцерського складу, осіб рядового, сержантського і старшинського складу з військової служби їхні особові справи пересилаються:
1) перші примірники: під час звільнення в запас або відставку з правом на пенсію - до ІНФОРМАЦІЯ_14 , обласних ТЦК та СП, ТЦК та СП міст Київ та Севастополь; під час звільнення в запас без права на пенсію - до відповідних ТЦК та СП за вибраним місцем проживання;
2) другі примірники - до відповідних ТЦК та СП за вибраним місцем проживання. До цих примірників обов`язково долучаються витяги з наказів по особовому складу про звільнення.
Дослідивши матеріали справи, зокрема послужний список позивача, колегія суддів встановила, що при розрахунку вислуги років військової служби уповноваженими особами не враховано період навчання за денною формою на військово-юридичному факультеті Національної юридичної академії України імені Ярослава Мудрого з 01.09.1997 до 31.07.2001.
Так, наказом Міністерства освіти і науки України №1697 від 04.12.2013р. Національний університет «Юридична академія імені Ярослава Мудрого» перейменовано в Національний юридичний університет імені Ярослава Мудрого.
Згідно з переліком вищих навчальних закладів, що входять до єдиної системи військової освіти, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 грудня 1997 року №1410 «Про створення єдиної системи військової освіти» Національна юридична академія України імені Ярослава Мудрого (військово-юридичний факультет) входить до військових навчальних підрозділів Міноборони України.
Згідно з пунктом 15 "Тимчасового положення про організацію підготовки офіцерів у цивільних вищих навчальних закладах", затвердженого спільним наказом Міністра освіти України та Міністерства оборони України від 28 грудня 1995 року №360/342 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 січня 1996 року за №39/1064, (який був чинним на момент вступу позивача на навчання) військові інститути, військові відділення, військові факультети при цивільних вищих навчальних закладах є вищими військово-навчальними закладами Міністерства оборони України, що створені для підготовки офіцерів з вищою освітою з залученням професорсько-викладацького складу і навчально-матеріальної бази цивільних вищих навчальних закладів.
Відповідно до указу Президента України від 20.11.1996 №1105/96 "Про заходи щодо підготовки кадрів військової юстиції та організації науково дослідної роботи у галузі військового законодавства", вказано, що військово-юридичний факультет (військової юстиції) утворений у складі Національної юридичної академії імені Ярослава Мудрого, відноситься до системи військової освіти та перебуває в оперативному управлінні Міністерства оборони України, тобто має статус військово-навчального закладу.
Даний статус встановлено постановою Кабінету Міністрів України №70 від 22 січня 1998 року "Про утворення військово-юридичного факультету Національної юридичної академії імені Ярослава Мудрого" та постановою КМУ №1410 від 15.12.1997 "Про Перелік вищих навчальних закладів, що входять до єдиної системи військової освіти" (який був чинним на момент вступу позивача на навчання), де також зазначено факультет військової юстиції Національної юридичної академії України імені Ярослава Мудрого.
Факультет військової юстиції Національної юридичної академії України імені Ярослава Мудрого відноситься до єдиної системи військової освіти, згідно із переліком вищих навчальних закладів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1410 від 15 грудня 1997 року.
Відповідно до п.п. 2, 3 Положення про військово-юридичний факультет Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого, затверджений Наказом Міністерства освіти і науки України, Міністерства оборони України 24.06.2014 № 749/417, положення розроблено відповідно до Законів України "Про вищу освіту", "Про військовий обов`язок та військову службу", Порядку проведення військової підготовки студентів вищих навчальних закладів за програмою підготовки офіцерів запасу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 лютого 2012 року № 48, Положення про військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів, затвердженого наказом Міністерства освіти України та Міністерства оборони України від 15.08.2013 № 1190/560, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 6 вересня 2013 року за № 1541/24073, Статуту Університету.
Факультет створений відповідно до Указу Президента України від 20 листопада 1996 року № 1105 "Про заходи щодо підготовки кадрів військової юстиції та організації науково-дослідних робіт у галузі військового законодавства", постанови Кабінету Міністрів України від 22 січня 1998 року № 70 "Про утворення військово-юридичного факультету Національної юридичної академії України імені Ярослава Мудрого", директиви Міністерства оборони України від 31.07.98 № Д-115/1/0350 "Про проведення організаційних заходів у Збройних Силах України у 1998 році", наказу ректора Національної юридичної академії України імені Ярослава Мудрого від 23.11.96 № 45.
Факультет створюється, реорганізується і ліквідовується рішенням Кабінету Міністрів України за поданням Міністерства оборони України, погодженим з Міністерством освіти і науки України.
Відповідно до пункту 1 Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, затвердженого наказом Міністерства оборони України №530 від 14.08.2014, цим Положенням визначається, зокрема, порядок обчислення вислуги років (загального страхового стажу) для призначення пенсій за вислугу років особам, звільненим з військової служби, оформлення та подання до органів Пенсійного фонду України документів для призначення та перерахунку пенсій за вислугу років.
Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про вищу освіту" вищий військовий навчальний заклад - заклад вищої освіти державної форми власності, який здійснює на певних рівнях вищої освіти підготовку курсантів (слухачів, студентів), ад`юнктів для подальшої служби на посадах офіцерського (сержантського і старшинського) складу з метою задоволення потреб Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, центральних органів виконавчої влади із спеціальним статусом, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, інших розвідувальних органів України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.
Відповідно до ч. 2 ст. 61 Закону України "Про вищу освіту" здобувачами вищої освіти є:
1) студент - особа, зарахована до закладу вищої освіти з метою здобуття вищої освіти ступеня молодшого бакалавра, бакалавра чи магістра;
2) курсант - особа, яка в установленому порядку зарахована до вищого військового навчального закладу, закладу вищої освіти із специфічними умовами навчання, військового інституту як підрозділу закладу вищої освіти і навчається з метою здобуття вищої освіти за певним ступенем та якій присвоєно військове звання рядового, сержантського і старшинського складу або спеціальне звання рядового, молодшого начальницького складу або таке звання вона мала під час вступу на навчання. Статус курсанта може надаватися окремим категоріям осіб, які навчаються у невійськових закладах вищої освіти, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Особа, яка в установленому порядку зарахована до вищого військового навчального закладу, закладу вищої освіти із специфічними умовами навчання з метою здобуття вищої освіти і має військове звання офіцерського складу або відповідне спеціальне звання середнього чи старшого начальницького складу, має статус слухача вищого військового навчального закладу, закладу вищої освіти із специфічними умовами навчання.
Аналізуючи наведене правове регулювання, колегія суддів вважає, що чинним законодавством розмежовано такі поняття як "студент" та "курсант".
Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (в редакції, чинній станом на дату зарахування позивача на навчання до Національної юридичної академії імені Ярослава Мудрого), громадяни, які навчаються у військово-навчальних закладах, перебувають на військовій службі і не мають звань прапорщиків чи мічманів та офіцерського складу, є курсантами, а ті, що мають такі звання, - слухачами.
Згідно з абз. 4 ч. 2 ст. 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (в редакції, чинній станом на дату зарахування позивача на навчання до Національної юридичної академії імені Ярослава Мудрого) курсантам, випускникам вищих військово-навчальних закладів і кафедр військової підготовки (факультетів військової підготовки, відділень військової підготовки), світських вищих навчальних закладів з рівнем підготовки бакалавра присвоюється первісне офіцерське звання молодшого лейтенанта, а з рівнем магістра – лейтенанта.
Отже, курсантом у розумінні ст. 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (в редакції, чинній станом на дату зарахування позивача до Національної юридичної академії імені Ярослава Мудрого) - є особа, яка навчається у вищому військовому навчальному закладі та якій присвоєно військове звання (крім прапорщика, мічмана або офіцерського складу).
Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону № 2232-ХІІ (в редакції, чинній станом на дату зарахування позивача до Національної юридичної академії імені Ярослава Мудрого) військову підготовку студентів (курсантів) вищих навчальних закладів (денної форми навчання): інститутів, академій, університетів та прирівняних до них інших вищих навчальних закладів за програмою офіцерів запасу проходять чоловіки віком до 27 років, придатні до військової служби за станом здоров`я.
Зарахування на кафедру військової підготовки (факультет військової підготовки, відділення військової підготовки) провадиться на добровільних умовах відповідно до особистих заяв на засадах, визначених контрактом.
Розробка і затвердження програми військової підготовки покладається на Міністерство оборони України разом з Міністерством освіти України та іншими заінтересованими державними органами.
Згідно з ч. 2 ст. 11 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (в редакції чинній станом на дату зарахування позивача до Національної юридичної академії імені Ярослава Мудрого) студентам (курсантам), які пройшли повний курс військової підготовки за програмою офіцерів запасу і склали встановлені екзамени, присвоюється відповідне первісне військове звання офіцера.
Особам, які не пройшли такої підготовки або не атестовані до офіцерського складу, первісне військове звання офіцера не присвоюється.
Частиною 3 статті 11 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (в редакції чинній станом на дату зарахування позивача до Національної юридичної академії імені Ярослава Мудрого) визначено, що перелік військових спеціальностей, з яких ведеться підготовка офіцерів запасу, визначається і затверджується Міністерством оборони України за погодженням з Міністерством освіти України.
З огляду на наведене, початком проходження військової служби вважається день призначення на посаду курсанта (слухача) вищого військового навчального закладу.
Згідно з довідкою військово-юридичного факультету Національного університету «Національна академія України імені Ярослава Мудрого» №1374-В від 21.06.2012 наказом ректора Національної юридичної академії України імені Ярослава Мудрого №119-с від 31.07.1997 ОСОБА_1 зараховано на 1 курс навчання на військово-юридичний факультет №6 Національної юридичної академії України імені Ярослава Мудрого за денною формою навчання; наказом ректора Національної юридичної академії України імені Ярослава Мудрого №254-с від 27.06.2002 заявника відраховано з Національної юридичної академії України імені Ярослава Мудрого у зв`язку із закінченням навчання та здобуттям кваліфікації юриста-спеціаліста. Навчання на військово-юридичному факультеті здійснювалось за схемою 4 роки студент, 1 рік курсант (5 курс).
Отже, колегія суддів дійшла висновку, що у спірних правовідносинах, позивач з 31.07.1997 по 31.07.2001 навчався в Національній юридичній академії України імені Ярослава Мудрого в якості студента, а з 01.08.2001р. продовжив навчання у якості курсанта.
Наведене також підтверджуються архівною довідкою від 28.04.2026р. №128-01-1110 наданою на виконання ухвал суду від 07.04.2026р. та від 08.04.2026р. Військово-юридичним інститутом Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого, відповідно до якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , наказом №119-С від 31.07.1997 р. був зарахований студентом 1-го курсу факультету № 6 (військово-юридичного) Національної юридичної академії України імені Ярослава Мудрого (денна форма навчання) з 01.09.1997 р. Наказом № 254-С від 27.06.2002 р. його було відраховано з академії у зв`язку з закінченням навчання і отриманням повної вищої освіти за спеціальністю «Правознавство» та здобуттям кваліфікації юриста. 29.06.2002 р. йому було видано диплом спеціаліста НОМЕР_3 .
Крім того, абзацом 7 частини 1 статті 2 зазначеного Закону України №2232-ХІІ (у редакції, чинній на момент вступу заявника до академії) визначено вичерпний перелік видів військової служби, до якого віднесено, зокрема, військова служба за контрактом курсантів (слухачів) військово-навчальних закладів і студентів кафедр військової підготовки (факультетів військової підготовки, відділень військової підготовки) вищих цивільних навчальних закладів. Натомість навчання осіб у статусі студентів військово-юридичного факультету до такого переліку не віднесено.
Відповідно, день зарахування особи на навчання у якості студента вищого військового навчального закладу не є в розумінні приписів ст. 24 Закону № 2232-XII початком проходження військової служби.
Таким чином, саме з 01.08.2001, тобто з моменту набуття позивачем статусу курсанта, заявник може вважатись таким, що розпочав проходження військової служби.
Разом з тим, період навчання позивача з 31.07.1997 по 31.07.2001 у статусі студента не супроводжувався набуттям статусу військовослужбовця, не передбачав проходження військової служби та не входить до переліку видів військової служби, визначених законодавством.
Дійсно, сам по собі факт навчання у військово-навчальному підрозділі закладу вищої освіти не є достатньою підставою для зарахування відповідного періоду до вислуги років, оскільки визначальним є саме правовий статус особи у цей період та сутність відносин під час навчання у контексті несення обов`язків військової служби.
Також, згідно ч.3 ст. 2 Закону України №2232-ХІІ (в редакції, чинній на дату вступу заявника до навчального закладу), громадяни України, які призвані або добровільно вступили на військову службу, приймають Військову присягу на вірність народу України і тільки після цього можуть бути направлені на навчання чи для інших військових потреб за межі України.
З копії військового квитка серії НОМЕР_7 встановлено, що військову присягу на вірність Українському народу заявником складено 12.09.2001 року, тобто вже після набуття статусу курсанта.
Наказом Міністра оборони України від 23.07.2012р. №579 також підтверджено, що майор юстиції ОСОБА_1 , старший помічник військового прокурора Запорізького гарнізону Південного регіону України у ЗС України з 2001 року.
Контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами (слухачами) вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу між Міністерством оборони України в особі начальника військово-юридичного факультету Національної юридичної академії ім. Ярослава Мудрого та ОСОБА_1 укладено на п`ять років з 01.01.2002р.
Контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України між Міністерством оборони України в особі начальника військово-юридичного факультету Національної юридичної академії ім. Ярослава Мудрого та ОСОБА_1 укладено на п`ять років з 27.06.2002р.
Отже, сукупність наведених доказів (військовий квиток, наказ Міністра оборони України та укладені контракти) узгоджується між собою та свідчить про те, що заявник перебував на військовій службі з 2001 року, що підлягає врахуванню при вирішенні справи.
Так, набуття статусу військовослужбовця пов`язується не лише з формальним зарахуванням до військового навчального підрозділу, а й з виконанням сукупності обов`язків військової служби, зокрема складанням Військової присяги, підпорядкуванням вимогам статутів Збройних Сил України, включаючи Дисциплінарний статут Збройних Сил України та Статут внутрішньої служби Збройних Сил України.
Разом із тим, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що у період з 31.07.1997 по 31.07.2001 позивач перебував у правовому статусі військовослужбовця, був підпорядкований вимогам військових статутів або ніс обов`язки військової служби.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки день зарахування на навчання студентом вищого військового навчального закладу не є в розумінні приписів ст. 24 Закону № 2232-XII початком проходження військової служби, тоді як національне законодавство у даному випадку пов`язує початок проходження військової служби із набуттям особою статусу курсанта (слухача), то відсутні правові підстави для зарахування строку навчання заявника з 31 липня 1997 року по 31 липня 2001 року на військово-юридичному факультеті №6 Національної юридичної академії України імені Ярослава Мудрого до загального стажу військової служби та у строк служби в Збройних Силах України.
Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі “Серявін та інші проти України” (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі “Руїс Торіха проти Іспанії” (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).
Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано відмовив у задоволенні адміністративного позову.
Відповідно до ч.1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Колегія суддів вважає, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.05.2026 по справі № 520/2527/26 відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог позивача.
Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують. 
Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.05.2026 по справі № 520/2527/26 залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Суддя-доповідач 		І.М. Ральченко 	
Судді	   	К.В. Мінаєва   В.В. Катунов