ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
Єдиний унікальний №334/2226/26 Головуючий в 1 інст. Ісаков Д.О.
Провадження №33/807/897/26 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2026 року       місто Запоріжжя
Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , її захисника – адвоката Єренко Д.В., розглянувши в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Приладишевої Н.Г. на постанову судді Дніпровського районного суду м.Запоріжжя від 25 травня 2026 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, яка не працює, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до оскаржуваної постанови, суддя суду першої інстанції встановив, 4 березня 2026 року о 23 год. 18 хв., ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Mercedes-Benz A150, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухалась по площі Запорізька, 1Б в м. Запоріжжя з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка яка не відповідає обстановці. Від проходження повного медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу Alcotest Drager та в медичному закладі у лікаря нарколога відмовилась на місці зупинки. Від керування автомобілем відсторонена про повторність попереджена. 
Своїми діями ОСОБА_1 порушила п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП. 
Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, адвокат Приладишева Н.Г., діючи в інтересах ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу, в якій зазначила, що  ОСОБА_1 вважає помилковими висновки суду першої інстанції про те, що її вина у вчиненні адміністративного правопорушення; передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є встановленою та доведеною, оскільки матеріали справи не містять беззаперечних доказів такого. 
Вважає, що дії суду першої інстанції щодо неналежного дослідження матеріалів справи та доказів, зокрема відеозаписів з нагрудних камер поліцейських, призвели до ухвалення необґрунтованої, безпідставної та незаконної постанови, внаслідок чого вона підлягає перегляду та скасуванню в апеляційному порядку.
Так, відеозапис події засвідчує, що ОСОБА_1 здійснює неодноразові спроби продуття в алкотестер на кожну вимогу поліцейського. Разом із цим прилад не може показати результат, отже ОСОБА_1 вчинила всі залежні від неї дії та намагалася слідувати настановам поліцейських. Отже, жодної відмови від фактичного огляду з боку ОСОБА_1 пройти огляд на місці зупинки ТЗ не було.
Разом із цим, при розгляді справи, суд не звернув уваги на те, що сам спірний протокол був складений з явними порушеннями відповідної процедури, передбаченої вимогами діючого законодавства, оскільки до моменту його складення співробітниками поліції не пропонувалося ОСОБА_1 проїхати до медичного закладу для проходження медичного огляду на стан сп`яніння, що є визначальною обставиною для притягнення особи до відповідальності за відмову від проходження такого огляду, а відтак, в її діях були відсутні як подія так і склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Всупереч вимогам ст. 257 КУпАП в матеріалах справи міститься не оригінальний примірник протоколу, а його завірена копія.
Звертає увагу суду на безпідставну запинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , оскільки матеріали справи не містять доказів порушення нею ПДР України та як наслідок, складання відповідних постанов за таке порушення. При цьому, поліцейський не повідомив ОСОБА_1 про конкретну причину зупинки з її детальних описом, а тому вважає помилковим та протиправним посилання суду на застосування у спірних правовідносинах п. 1 ч. 1 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію».
Звертає увагу, що підстави для зупинки транспортного засобу, як безпосередній огляд водія на стан сп`яніння не передбачено діючим законодавством.
Наголошує, що саме складення поліцейським Направлення до закладу охорони здоров`я було суто формальним, оскільки його зміст та час складення не узгоджується з іншими доказами в справі, зокрема відеозаписами з бодікамер поліцейських, а відтак такий доказ не може вважатися належним, достовірним та достатнім. Крім того, відомості з зазначеного Направлення про те, що ОСОБА_1 у заклад охорони здоров`я доставив поліцейський взводу 2 роти 2 батальйону 2 полку УПП в Запорізькій області ДПП, рядовий поліції Мєдвєдев О.П. не відповідає дійсності, оскільки такого доставлення не відбувалося і навіть не пропонувалося.
Вказує, що висновки суду про те, що ОСОБА_1 не надано жодних доказів порушення законодавства працівниками поліції є неспроможними, оскільки такі дії працівників поліції щодо правомірності складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , оцінка їх дій щодо дотримання процедури складання адміністративних матеріалів, встановлення вини особи водія, тощо, і є предметом розгляду даної справи.
Крім того зазначила, що висновки суду в частинні того, що ОСОБА_1 керувала ТЗ з у стані алкогольного сп`яніння не відповідають обставинам справи, оскільки протокол відносно неї складений за відмову від проходження огляду, а не за керування ТЗ у стані сп`яніння.
У зв`язку із вищевикладеним просить скасувати постанову судді Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 25 травня 2026 року, провадження в справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Під час апеляційного перегляду справи адвокат Єренко Д.В. підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити. Вказав, що суддя суду першої інстанції не надав належної оцінки доводам сторони захисту, зокрема проігнорував відсутність законних підстав для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 . Жодних постанов про порушення нею ПДР України працівниками поліції не виносилось, а зупинка була здійснена виключно для проведення огляду на стан сп`яніння, що не передбачено діючим законодавством. Наголосив, що на думку судді місцевого суду вина ОСОБА_1 в інкримінованому їй правопорушенні підтверджується відеозаписом події, однак відеозапис не містить відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Навпаки ОСОБА_1 проходила відповідний огляд, проте з підстав падіння в неї цукора у крові мала місце задишка. На запитання поліцейського ОСОБА_1 зазначала, що не відмовляється від проходження огляду. При цьому, пропозиція пройти огляд на установлення стану сп`яніння в закладі охорони здоров`я до ОСОБА_1 не надходила.
ОСОБА_1 підтримала позицію захисника.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши учасників судового засідання, перевіривши доводи скарги, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні в справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Вищевказані вимоги закону судом виконані в повному обсязі.
Висновки суду щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.
Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, за обставини, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 606441 від 5 березня 2026 року підтверджується:
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зазначені виявлені у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння:запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд за допомогою спеціального технічного засобу Alcotest Drager не проводився у зв`язку з відмовою ОСОБА_1 (а.с. 3);
- направленням на медичний огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 4 березня 2026 року складеного о 23 год. 40 хвилин. Огляд в закладі охорони здоров`я не проводився у зв`язку з відмовою ОСОБА_1 (а.с. 4);
- відеозаписом події.
Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.
З такими висновками суду першої інстанції погоджується і суддя апеляційного суду.
За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Умови та послідовність дій поліцейських по виявленню у водіїв транспортних засобів ознак, зокрема, алкогольного сп`яніння, визначений ст. 266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року (в подальшому Інструкція № 1452/735).
Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці (п. 3 Інструкції).
Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан, зокрема алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Доданим до протоколу відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції зафіксовано зупинку транспортного засобу Mercedes-Benz A150 під керуванням ОСОБА_1 з підстав її зупинки у забороненому місці на перехресті, що не заперечувалося і ОСОБА_1 . Під час з`ясування обставин наведеної зупинки у поліцейського виникли підозри про перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння через наявний запах алкоголю. Після візуального огляду ОСОБА_1 шляхом її подиху в бік поліцейського, останній виявив та оголосив водію ознаки алкогольного сп`яніння. Слідує пропозиція ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Alcotest Drager. ОСОБА_1 погоджується пройти запропонований огляд, однак здійснює телефонний дзвінок, після завершення якого підходить до поліцейського та каже «4000 хватит?». Поліцейський робить зауваження ОСОБА_1 . Далі зафіксовано як ОСОБА_1 запрошена працівниками поліції до приміщення блок посту, де поліцейський повторно їй оголошує виявлені ознаки сп`яніння, демонструє прилад Alcotest Drager та робить контрольний забір повітря. Надання поліцейським для проходження огляду ОСОБА_1 приладу Alcotest Drager. ОСОБА_1 здійснює неодноразові неправильні продуття у прилад, вдихаючи повітря до себе. Поліцейський роз`яснює ОСОБА_1 як слідує видихати повітря до приладу. Однак, ОСОБА_1 знов свідомо здійснює неправильні неодноразові продуття. Поліцейський повторно роз`яснює ОСОБА_1 правила видиху повітря до приладу. Проте, ОСОБА_1 знов здійснює багаточисельні неправильні подихи у прилад, перериваючи своє дихання. Слідує повідомлення поліцейським, що поведінка ОСОБА_1 буде розцінена як відмова від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, на що ОСОБА_1 зазначає поліцейським «пишите протокол». Зафіксовано роз`яснення поліцейським щодо допустимої норми алкоголю, процедури огляду, зокрема, що у разі незгоди з результатом проведеного огляду на місці зупинки транспортного засобу, ОСОБА_1 буде запропоновано пройти огляд в закладі охорони здоров`я. ОСОБА_1 знов здійснює неправильні продуття до приладу, внаслідок чого поліцейський оголошує, що відносно ОСОБА_1 буде складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку. Після повідомлення поліцейським, що у ОСОБА_1 також буде вилучено посвідчення водія та надано тимчасовий дозвіл на керування транспортним засобом, ОСОБА_1 починає поводити себе вкрай емоційно, вказуючи поліцейським, що завтра до них приїдуть люди, застосовує у бік поліцейських ненормативну лексику. 
Отже, зафіксовані дії водія ОСОБА_1 обґрунтовано розцінені працівниками поліції, як відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.
Одночасно відеозапис демонструє мляву мову ОСОБА_1 і загалом її поведінка надавала працівнику поліції небезпідставні висновки вважати водія, таким що перебуває у стані алкогольного сп`яніння та, як наслідок, висунення пропозиції проходження водієм відповідного огляду.
Отже, на переконання судді апеляційного суду порядок огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, передбачений ст. 266 КУпАП проведений без порушень. 
Посилання сторони захисту на те, що у ОСОБА_1 під час огляду на стан алкогольного сп`яніння відбулося падіння цукору в крові, внаслідок чого вона не змогла продути прилад Alcotest Drager не підтверджені жодними медичними документами.
Доводи апелянта щодо відсутності законних підстав у поліцейських для зупинки транспортного засобу під керуванням  ОСОБА_1 , суддя апеляційного суду вважає непереконливими, виходячи з покладених на працівників поліції повноважень з регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками згідно Закону України «Про Національну поліцію України» та за обставин, що працівник поліції зупинив  ОСОБА_1 для з`ясування підстав її самостійної зупинки на перехресті без належного паркування, подальші обставини мали місце після спілкування із працівниками та перевірки документів  ОСОБА_1 . 
Крім того, з огляду на предмет дослідження в рамках складеного відносно  ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, підстави зупинки не мають вирішального значення і не впливають на інкриміновані водію обставини з приводу дотримання вимог п. 2.5 ПДР. 
Твердження сторони захисту про те, що матеріалах справи міститься не оригінальний примірник протоколу не відповідають дійсності, оскільки на аркуші справи 1 наявний оригінал протоколу серії ЕПР1 № 606441 від 5 березня 2026 року.
Наведений протокол відносно ОСОБА_1 виготовлений відповідно до Розділу 2 ч. 1 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушенні у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 7 листопада 2015 року, яким передбачено, що за наявності технічної можливості протокол про адміністративне правопорушення складається в електронній формі з автоматичним присвоєнням йому відповідної серії та номера, який роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, що було і зроблено працівниками поліції.
Отже, працівниками поліції було дотримано вимоги ст. 256 КУпАП та вищенаведеної Інструкції під час складання протоколу відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Що стосується інших посилань в апеляційній скарзі, то вони носять загальний характер та є суб`єктивними, у зв`язку з чим суддя апеляційного суду доходить висновку, що немає необхідності наводити спростування на кожен аргумент апелянта, викладений ним у поданій апеляційній скарзі.
При цьому, суддя апеляційного суду керується висновком ЄСПЛ, зроблений ним у справі «Серекін та інші проти України» від 10.02.2010 року, де в п. 51 Суд вказав, що хоча пункт 1 статті Конвенції (Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, однак його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.
Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, повністю відповідають фактичним обставинам справи, а суддя прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безальтернативним. 
Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах апеляційної скарги.
Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Приладишевої Наталії Геннадіївни, подану в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову судді Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 25 травня 2026 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького 
апеляційного суду     В.Я. Рассуждай
Дата документу  Справа № 334/2226/26