КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 362/5052/25 Головуючий у 1 інстанції: Лебідь-Гавенко Г.М.
Провадження № 22-ц/824/13174/2026 Доповідач: Шебуєва В.А..

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2026 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів: 
судді-доповідача Шебуєвої В.А., 
суддів Кафідової О.В., Оніщука М.І.,
секретар Тіткова І.Ю.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 11 травня 2026 року, ухвалене в м. Васильків в складі судді Лебідь-Гавенко Г.М., в справі за позовом ОСОБА_1 до держави Російська Федерація про відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

У липні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до держави РФ про відшкодування моральної шкоди. Зазначала, що до 24 лютого 2022 року вона разом зі своєю сім`єю проживала за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає і на сьогодні. З початком збройної агресії РФ ситуація у місті загострювалась. Бої за АДРЕСА_2 під час вторгнення російських окупантів розпочалися зранку 24 лютого 2022 року та загострилися в ніч на 26 лютого 2022 року після початку наземної і повітряно-десантної операції збройних сил ворога зі спробою захоплення військового аеродрому та знищення інших об`єктів. Почались постійні обстріли Київської області з різних сторін. У зв`язку з цим вона кожного дня зазнає душевних страждань і принижень, переносить стрес і побоювання за свою безпеку, безпеку рідних, були порушені її нормальні життєві зв`язки та погіршилися відносини з оточуючими людьми, кожного дня вона вживає додаткових зусиль для організації свого життя та захисту порушених прав. Багато вибухів пролунало у м. Васильків Київської області уночі 18 травня 2025 року. Місто упродовж кількох годин перебувало під масовою атакою дронів. Під час одного з обстрілів, було пошкоджено її будинок. За даним фактом було відкрито кримінальне провадження №12025111140000328.
ОСОБА_1 просила стягнути з РФ на її користь у відшкодування моральної шкоди, грошові кошти у розмірі 35 000,00 євро, що складає еквівалент 1 680 731,50 грн.
Заочним рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 11 травня 2026 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з держави РФ на користь ОСОБА_1 150 000,00 грн. відшкодування моральної шкоди, завданої збройною агресією проти України. Стягнуто з держави РФ на користь держави 3 028,00 грн. судового збору. У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить змінити рішення суду першої інстанції та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, стягнути з РФ на її користь моральну шкоду в сумі 35 000,00 євро, що складатиме 1 680 731,50 грн. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи. Суд першої інстанції не надав належної оцінки наведеним нею доводів в обґрунтування розміру завданої моральної шкоди, не взяв до уваги загально відомі факти щодо збройної агресії РФ, фактично ставши на сторону відповідача.
В судове засідання сторони та їх представники не з`явилися, повідомлені про місце і час розгляду справи, а тому судова колегія дійшла висновку про можливість слухання справи у їх відсутність.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_1 є громадянкою України, та має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 20).
З 2014 року РФ здійснює збройну агресію проти України. 24 лютого 2022 року розпочалася та триває повномасштабне вторгнення збройних сил РФ на суверенну територію України.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, на всій території України введено воєнний стан із 5 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, дія якого триває досі.
02 березня 2022 року збройну агресію РФ проти України у резолюції ES-11/1 «Агресія проти України» визнала Генеральна Асамблея ООН. Вона вимагає від РФ негайного припинення застосування сили проти України, утримання від погроз чи застосування сили проти будь-якої держави ООН, повного та безумовного виведення збройних сил з території України у межах її міжнародно-визнаних кордонів, а також забезпечення повного захисту цивільних осіб, включаючи гуманітарний персонал, журналістів та осіб, які перебувають у вразливому становищі, у тому числі жінок і дітей.27 квітня 2022 року Парламентська Асамблея Ради Європи ухвалила резолюцію «Наслідки продовження агресії російської федерації проти України: роль і відповідь Ради Європи» № 2433. Визнала, що агресія РФ проти України є безпрецедентним актом як сама по собі, так і за її далекосяжними наслідками, бо провокує найважчу гуманітарну кризу в Європі з найбільшою кількістю жертв, наймасштабнішим внутрішнім і зовнішнім переміщенням населення з часів Другої світової війни.
14 квітня 2022 року Верховна Рада України визнала дії, вчинені збройними силами РФ та її політичним і військовим керівництвом під час останньої фази збройної агресії проти України, яка розпочалася 24 лютого 2022 року, геноцидом Українського народу (пункт 1 Заяви Верховної Ради України «Про вчинення російською федерацією геноциду в Україні», схваленої постановою Верховної Ради України № 2188-IX).
ОСОБА_1 порушила питання про стягнення з РФ моральної шкоди, завданої збройною агресією проти України, яку вона оцінила у розмірі 35 000,00 євро, що складає еквівалент 1 680 731,50 грн.
З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд першої інстанції частково задовольнив позов ОСОБА_1 , стягнув РФ на користь позивачки моральну шкоду в розмірі 150 000,00 грн. Колегія суддів погоджується рішенням суду першої інстанції.
Відповідно до положень ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Частинами 1, 2 ст. 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Частиною 1 ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Згідно з ч. 3 ст. 23 ЦК України якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Як вбачається зі змісту рішення суду першої інстанції, визначаючи розмір моральної шкоди, який підлягає стягненню з РФ на користь ОСОБА_1 , суд першої інстанції врахував характер і тривалість порушень прав та інтересів позивачки, характер та тривалість вимушених змін у її житті, глибину душевних страждань внаслідок ракетних обстрілів, дронових атак на місто, ведення інших бойових дій з ураженням цивільних об`єктів, що призвело до руйнування/пошкодження об`єктів інфраструктури, енергозабезпечення тощо. 
Колегія суддів не вбачає підстав для зміни рішення суду першої інстанції в частині визначення розміру відшкодування моральної шкоди та вважає, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 не спростовують правильності висновків суду першої інстанції. 
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, ОСОБА_1 не посилалася на ненадання судом оцінки конкретним обставинам, на які вона посилалася в позовній заяві, а також наданим нею доказам. 
Як вбачається з матеріалів справи, до позовної заяви ОСОБА_1 додала лише копію свого паспорта, картки платника податків, витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 , копію витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, в якому зазначено про пошкодження будинків, поранення та загибель людей по АДРЕСА_1 (а.с. 17-20). Разом з тим, у витязі з Єдиного реєстру досудових розслідувань ОСОБА_2 не зазначено як потерпілу особу. Позивачкою до позовної заяви не долучено належних та допустимих доказів на підтвердження факту та обсягу пошкоджень її майна, завдання шкоди її здоров`ю, зміни нею місця проживання тощо. Відтак, у колегії суддів відсутні підстави для висновку про неповне встановлення обставин справи та дослідження наданих позивачкою доказів. 
Колегія суддів не вбачає порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права. Апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 11 травня 2026 року без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а заочне рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 11 травня 2026 року без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалена та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Кафідова О.В.

Оніщук М.І.