Справа № 420/19328/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 липня 2026 року м. Одеса
Одеський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Потоцької Н.В.
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (в порядку ст. 262 КАС України) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військова частина НОМЕР_2 про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військова частина НОМЕР_2 , в якому позивач просить:
визнати протиправним та скасувати наказ №213 від 17.05.2025 тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) капітана ОСОБА_2 «Про накладення дисциплінарного стягнення», яким солдата ОСОБА_1 , гранатометника ІНФОРМАЦІЯ_6 військової частини НОМЕР_1 , притягнуто до дисциплінарної відповідальності та оголошено «Догану».
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що наказ №213 від 17.05.2025 тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно господарської діяльності) «Про накладення дисциплінарного стягнення» капітана ОСОБА_2 є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки позивач Дисциплінарний статут Збройних Сил України та чинне законодавство не порушував, ніяких протиправних дій не вчиняв, службові обов`язки виконував належним чином. Догану отримав за те, що звернувся до стройової частини з заявою з проханням перевести його з бойової частини НОМЕР_1 до військової частини тилового забезпечення, оскільки після отриманого поранення за станом здоров`я більше не міг виконувати бойові завдання. Внаслідок оголошеної йому догани став отримувати грошове забезпечення у значно меншому розмірі від того, яке отримував до оголошення догани.
При цьому, як зазначає позивач, службове розслідування за даним фактом не проводилось, надання письмових пояснень керівництвом військової частини йому не пропонувалось. Наказ №213 від 17.05.2025 тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) «Про накладення дисциплінарного стягнення» для ознайомлення під підпис позивачу не надавався як і будь-які інші матеріали. Оскаржуваний позивачем наказ відповідачем прийнято виключно на підставі рапорту тимчасово виконуючого обов`язки командира ІНФОРМАЦІЯ_8 молодшого лейтенанта ОСОБА_3 від 17.05.2025 №2283. У наказі зазначено, що догану позивачу оголошено за низьку виконавчу дисципліну. Однак, не конкретизовано які саме дії чи бездіяльність вчинив чи не вчинив ОСОБА_1 , доказів скоєння позивачем дисциплінарного проступку до наказу не додано. Таким чином, позивача без будь-якого правового обґрунтування притягнуто до дисциплінарної відповідальності, внаслідок чого розмір його грошового забезпечення суттєво зменшився.
Отже оскаржуваний наказ є необґрунтованим, а відтак підлягає скасуванню.
Процесуальні дії
Ухвалою суду від 23.06.2025 відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження (відповідно до ст. 262 КАСУ) без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
07.07.2025 року за вхід.№ЕС/68770/25 (18.07.2025 за вхід.№73338/25) надійшов відзив на позов В/Ч НОМЕР_1 , в якому наголошено на необґрунтованості вимог позивача. Відповідно до пояснень заступника командира ІНФОРМАЦІЯ_8 військової частини НОМЕР_1 (станом на 17.05.2025 тимчасово виконуючий обов`язки командира ІНФОРМАЦІЯ_8) молодшого лейтенанта ОСОБА_4 стало відомо про той факт, що 17 травня 2025 року протягом дня він знаходячись у пункті тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 (лісосмуга в околицях АДРЕСА_1 ) помітив як військовослужбовці ІНФОРМАЦІЯ_8, а саме: стрілець ІНФОРМАЦІЯ_7 військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та гранатометник ІНФОРМАЦІЯ_10 військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 порушували військову дисципліну, що виразилось в наступних діях: дані військовослужбовці систематично спізнювались на шикування, перевірку особового складу, мотивуючи це власною зайнятістю та неповагою до колективу. Ним в усній формі було доведено даним військовослужбовцям, що військова дисципліна є основою боєздатності військових підрозділів, тому кожен військовослужбовець зобов`язаний неухильно дотримуватися встановлених правил. На дані зауваження вони ніяк не реагували, поводились зверхньо та вживали нецензурну лайку на мою адресу та адресу вищого керівництва.
Також молодшим лейтенантом ОСОБА_7 відповідно до статті 45 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України було повідомлено даним військовослужбовцям про обов`язки служби.
Оскільки дані військовослужбовці незважаючи на вищевказані факти вели себе зверхньо, відмовлялись від виконання своїх посадових обов`язків накладених ними Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України та розпорядком дня затвердженим командиром військової частини НОМЕР_1 , самостійно без дозволу командира залишили місце розташування ІНФОРМАЦІЯ_8 та вирушили в служби та інші підрозділи військової частини НОМЕР_1 .
На підставі вищевикладеного та продовження протиправної поведінки яка порушувала дисципліну у підрозділі, молодшим лейтенантом ОСОБА_7 було прийняте рішення на підставі статей 12 та 14 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України подати рапорт вищому керівництву про накладення дисциплінарного стягнення на даних військовослужбовців.
Даний рапорт був зареєстрований від 17.05.2025 за вх. № 2283 на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_5 та солдат ОСОБА_6 були притягнуті до дисциплінарної відповідальності.
За час проходження служби у військовій частині НОМЕР_1 солдат ОСОБА_6 систематично порушував військову дисципліну (по даному факту військовою частиною НОМЕР_1 був складений протокол про військове адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП) де Постановою Ковпаківського районного суду міста Сум від 26 березня 2025 року був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого за ч.2 ст. 172-15КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в доход держави у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп.
10.07.2025 за вхід.№ЕС/70031/25 надійшла відповідь на відзив, в якій представником позивача наголошено, що молодший лейтенант ОСОБА_8 не конкретизував яким саме пунктом Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України передбачено шикування військовослужбовців у лісовій смузі серед степу і чи взагалі фізично це можливо здійснити військовослужбовцям ЗСУ поміж штучними зеленими насадженнями та деревами в період коли над головами літають ворожі дрони та скидають вибухові пристрої на особовий склад.
Загальновідомими фактами, що не потребують доведення є офіційні зведення Генерального штабу ЗСУ, а також публікації в засобах масової інформації та по телебаченню у новинах державної ТРК, що після шикувань особового складу ЗСУ мали місце нещасні випадки, які призводили до загибелі військовослужбовців внаслідок враження скупчень особового складу ворожими ракетами. Такі випадки мали місце у Запорізькій, Донецькій, Полтавській та ряду інших областей України.
09.08.2024, виконуючи бойове завдання по захисту Батьківщини на території російської федерації, ОСОБА_1 отримав забій лівого ліктя, пошкодження зв`язувального апарату, перелом ліктьового відростку зліва.
Довідкою військової частини НОМЕР_1 №3138 від 23.09.2024 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) підтверджено факт забою лівого ліктя, пошкодження зв`язувального апарату, перелом ліктьового відростку зліва при виконанні бойового завдання біля населеного пункту Суджа курської області російської федерації під час захисту Батьківщини.
Згідно довідки військово-лікарської комісії №2798 від 21.12.2024, проведеної у відповідності до наказу МОЗ №370 від 04.07.2007 гарнізонною військово-лікарською комісією національного військово-медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь», отримане ОСОБА_1 поранення відноситься до категорії - тяжкої травми. У висновку військово-лікарської комісії зазначено, що ОСОБА_1 придатний до служби у військових частинах забезпечення, ІНФОРМАЦІЯ_9, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони.
Таким чином, на підставі довідки військово-лікарської комісії №2798 від 21.12.2024 ОСОБА_1 підлягав переведенню з бойової військової частини НОМЕР_1 до частини тилового забезпечення, ІНФОРМАЦІЯ_9, ВВНЗ, навчального центру, закладу (установи), медичного підрозділу, підрозділу логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони, оскільки за фізичними вадами та станом здоров`я він більше не міг ефективно проходити службу у військовій частині де перебував та виконувати бойові завдання.
Разом з тим, керівництво військової частини НОМЕР_1 та безпосередньо молодший лейтенант ОСОБА_8 не виконували свої посадові обов`язки, зокрема приписи військово-лікарської комісії, заходів по переведенню ОСОБА_1 до іншого місця служби не вживали, рапорти від позивача на переведення, лікування, надання відпусток для лікування не приймали та не реєстрували.
Вищенаведене змусило позивача 17.05.2025, після того, як він отримав від ОСОБА_8 чергову відмову у наданні частини відпустки, яку він планував використати для лікування, звернутися безпосередньо з письмовим рапортом до стройової частини в/ч НОМЕР_1 з метою отримання відпустки для лікування за, що йому і було оголошено догану.
Доказів порушення ОСОБА_1 у лісосмузі 17.05.2025 службової дисципліни відповідачем суду не надано, службове розслідування з цього приводу не проводилось, позивач з цього приводу пояснення не надавав, очевидці начебто невиконання наказу керівника відсутні та не опитані.
Наразі, після неодноразових скарг на стан здоров`я, в тому числі і на «гарячу лінію МОУ», з 14.06.2025 ОСОБА_1 переведено до іншої військової частини, у якій позивач продовжує військову службу по захисту Батьківщини, виконує обов`язки оператора дрону. Наразі ОСОБА_1 виконує військові завдання, які не вимагають значних фізичних зусиль.
15.07.2025 за вхід.№ЕС/71444/25 (21.07.2025 за вхід.№73798/25) надійшли заперечення В/Ч НОМЕР_1 , в яких, серед іншого, зазначено, що Позивач був увільнений від займаної посади наказом командира військової частини НОМЕР_3 від 22.05.2025 №40-РС та призначений до Військової частини НОМЕР_4 Військової частини НОМЕР_3 , а не на підставі адвокатських запитів, докази направлення яких ні Позивач ні його Представник не надали.
15.10.2025 за вхід.№ЕС/108625/25 надійшов відзив на позов В/Ч НОМЕР_2 , в якому наголошено на правомірності прийняття спірного наказу, так як Позивач за час служби у військовій частині НОМЕР_1 мав неодноразові дисциплінарні стягнення та був притягнений до адміністративної відповідальності Ковпаківським районним судом міста Сум за розпивання спиртних напоїв:
«ДОГАНА» оголошено наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 06.02.2025 №77;
«ДОГАНА» оголошено наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 14.02.2025 №82;
«СУВОРА ДОГАНА» оголошено наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 03.03.2025 №102;
«СУВОРА ДОГАНА» оголошено наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 11.03.2025 №108;
«ДОГАНА» оголошено наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 17.05.2025 №213.
Виплати Позивачу виплачувались на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 02.06.2025 №263 з урахуванням оголошеного дисциплінарного стягнення.
Згідно службової характеристики даного військовослужбовця було встановлено, що позивач за місцем служби характеризується негативно.
Військовою частиною НОМЕР_1 не було здійснено порушення вимог законодавства при здійсненні грошового забезпечення Позивача. Враховуючи викладене, вважаємо доводи Позивача, які викладені в позовній заяві необґрунтованими, а позовні вимоги Позивача безпідставними і такими, що не підлягають задоволенню.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ
ОСОБА_1 проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 в період часу з 19.07.2024 по 14.06.2025 на посаді гранатометника ІНФОРМАЦІЯ_10 військової частини НОМЕР_1 військової частини НОМЕР_2 .
17.05.2025 року на ім`я командира військової частини НОМЕР_1 надійшов рапорт тво командира ІНФОРМАЦІЯ_8 молодшого сержанта ОСОБА_9 , в якому зазначено, що 16.05.2025 за неналежне виконання своїх службових обов`язків ним було накладено дисциплінарне стягнення догана на гранатометника ІНФОРМАЦІЯ_10 солдата ОСОБА_1 та на стрільця ІНФОРМАЦІЯ_7 солдата ОСОБА_10 .
17.05.2025 року командиром військової частини НОМЕР_1 видано наказ №213, яким на підставі рапорту тимчасово виконуючого обов`язки командира ІНФОРМАЦІЯ_8 молодшого лейтенанта ОСОБА_11 від 17.05.2025 №2283, керуючись положеннями розділу 1, ст.ст. 45, 48, 54, 83, 87 розділу ІІІ ЗУ «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України», ст. 26, 27 ЗУ «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України», за порушення ст. 11, 16, 49 розділу 1, статті 76, абзаців 1, 3, 4, 5, 7, 8 статті 77 ЗУ «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України», ст. 1 та 4 ЗУ «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України», а саме за низьку виконавчу дисципліну, наказано, зокрема, солдата ОСОБА_1 , гранатометника ІНФОРМАЦІЯ_6 військової частини НОМЕР_1 , притягнуто до дисциплінарної відповідальності та оголошено - «Догану».
РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА ВИСНОВКИ СУДУ
Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Так, ч. 2 ст. 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначені Законом України від 25.03.1992 №2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон №2232-XII). 
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Згідно ст. 3 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу» правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закон України «Про оборону України», «Про Збройні Сили України», «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», інші закони України, а також прийняті відповідно до них укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначені Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» від 24.03.199 року №548-XIV.
Згідно 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.
Згідно ст. 26, 30 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення та провини несуть з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України "Про оборону України" дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом. Начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання. Підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника, крім випадків віддання явно злочинного наказу, і ставитися до нього з повагою.
Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначає Дисциплінарний статут Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24 березня 1999 року №551-XIV.
Відповідно до ст. 1 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України. Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі. 
Згідно ст. 3 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна досягається шляхом, зокрема, особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Конституції та законів України, Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог статутів Збройних Сил України; зразкового виконання командирами військового обов`язку, їх справедливого ставлення до підлеглих; підтримання у військових з`єднаннях, частинах (підрозділах), закладах та установах необхідних матеріально-побутових умов, статутного порядку.
Згідно ст. 45 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.
Статтею 48 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України визначено, що на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег (стосовно військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти); ґ) попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби); д) пониження в посаді; е) пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу); є) пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду (стосовно військовослужбовців сержантського (старшинського) складу); ж) звільнення з військової служби через службову невідповідність (крім осіб, які проходять строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, а також військовозобов`язаних під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження підготовки та зборів).
Згідно ст. 83, 84, 86, 87 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення. 
Прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.
Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.
Дисциплінарне стягнення має бути накладене не пізніше ніж за 10 діб від дня, коли командирові (начальникові) стало відомо про правопорушення, а у разі провадження службового розслідування - протягом місяця від дня його закінчення, не враховуючи часу перебування військовослужбовця на лікуванні або у відпустці. Під час накладення дисциплінарного стягнення командир не має права принижувати гідність підлеглого. Дисциплінарне стягнення не може бути накладено після шести місяців з дня виявлення правопорушення. До зазначеного строку не зараховується час проведення службового розслідування, перебування військовослужбовця на лікуванні, у відпустці, під вартою, а також час відсутності на службі без поважних причин.
При цьому, оцінюючи обґрунтованість спірного наказу суд виходить із того, що відповідний наказ має прийматися на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, які були досліджені належними доказами, в тому числі під час розгляду акту службового розслідування, та які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню.
При цьому належність доказу означає встановлення інформації (фактичних даних), які визначають предмет доказування. Зміст фактичних даних повинен відповідати їх формі, а саме документально підтверджувати певні обставини, на які посилається сторона, тобто мати ознаку допустимості, що виключає суперечливість поєднання змісту та форми доказу. Останній критерій є обов`язковою ознакою для правової придатності доказу та його достовірності, що, в свою чергу, визначає якісну оцінку вже наявного доказу як належного та допустимого, тобто дозволяє перевірити його правдоподібність та відповідність реальній дійсності у співвідношенні з іншими засобами доказування.
З матеріалів справи вбачається, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 №213 від 17.05.2025 року, керуючись положеннями розділу 1, ст.ст. 45, 48, 54, 83, 87 розділу ІІІ ЗУ «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України», ст. 26, 27 ЗУ «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України», за порушення ст. 11, 16, 49 розділу 1, статті 76, абзаців 1, 3, 4, 5, 7, 8 статті 77 ЗУ «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України», ст. 1 та 4 ЗУ «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України», а саме за низьку виконавчу дисципліну, наказано, зокрема, солдата ОСОБА_1 , гранатометника ІНФОРМАЦІЯ_6 військової частини НОМЕР_1 , притягнуто до дисциплінарної відповідальності та оголошено - «Догану».
В наказі зазначено, що його прийнято на підставі рапорту тимчасово виконуючого обов`язки командира ІНФОРМАЦІЯ_8 молодшого лейтенанта ОСОБА_12 від 17.05.2025 №2283.
При цьому, згідно рапорту тимчасово виконуючого обов`язки командира ІНФОРМАЦІЯ_8 молодшого лейтенанта ОСОБА_12 від 17.05.2025 №2283, 16.05.2025 за неналежне виконання своїх службових обов`язків ним було накладено дисциплінарне стягнення догана на гранатометника ІНФОРМАЦІЯ_10 солдата ОСОБА_1 та на стрільця ІНФОРМАЦІЯ_7 солдата ОСОБА_10 .
Суд зауважує, що ключовим питанням для надання оцінки правовірності притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності є встановлення наявності факту невиконання чи неналежного виконання позивачем службових обов`язків щодо дотримання військової дисципліни, тобто наявності підстав для притягнення його до дисциплінарного відповідальності.
Разом з тим, з оскаржуваного наказу №213 від 17.05.2025 року вбачається, що під час вирішення питання про накладення на позивача дисциплінарного стягнення - догана, відповідачем не досліджувались обставини за яких тво командиром ІНФОРМАЦІЯ_8 молодшого лейтенанта ОСОБА_13 подано рапорт від 17.05.2025 №2283, в тому числі обставини, що передували його поданню в частині неналежного виконання своїх службових обов`язків солдатом ОСОБА_1 , гранатометником ІНФОРМАЦІЯ_6 військової частини НОМЕР_1 .
Крім того, зазначене у оскаржуваному наказі формулювання "за низьку виконавчу дисципліну" є досить широким та оціночним і не вказує на жодне конкретне порушення позивачем службової дисципліни.
Ані рапорт від 17.05.2025 №2283, ані наказ №213 від 17.05.2025 року не містить опису дій позивача, які спричинили настання вказаних подій та обставин. Комісією не встановлено будь-які фактичні обставини правопорушення, інкримінованого позивачу, з яких вбачалося б наявність в діях позивача ознак дисциплінарного правопорушення.
Суд не приймає до уваги надані відповідачем до відзиву пояснення молодшого лейтенанта ОСОБА_13 , які датовані 02.07.2025 року, тобто після прийняття оскаржуваного наказу, та зі змісту наказу №213 від 17.05.2025 року не вбачається, що саме обставини зазначені в таких поясненнях були підставою для прийняття оскаржуваного наказу та вирішення питання про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності. 
Також, будь-яких доказів на підтвердження перевірки командиром військової частини НОМЕР_1 перед вирішенням питання про накладення на позивача дисциплінарного стягнення - догана та прийняттям оскаржуваного наказу обставин, зазначених у рапорті тво командиром ІНФОРМАЦІЯ_8 молодшого лейтенанта ОСОБА_13 , суду не надано.
Суть прийнятого відносно позивача наказу зводиться виключно до зазначення статей Статуту Внутрішньої служби Збройних Сил України та Дисциплінарний статут Збройних Сил України без наведення обставин, на яких ґрунтуються такі висновки та без конкретизації вчинених позивачем порушень та наданні обґрунтованої оцінки діям позивача.
В постанові Верховного Суду від 28 листопада 2022 року у справі №826/6029/18 викладено правовий висновок, відповідно до якого у контексті вимог частини другої статті 2 КАС України нормативне обґрунтування прийнятого рішення та його співвідношення з фактичними обставинами не є формальною вимогою, оскільки суд має перевірити чи діяв суб`єкт владних повноважень, у тому числі (…) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
В наказі фактично констатовано порушення позивачем ст. 11, 16, 49 розділу 1, статті 76, абзаців 1, 3, 4, 5, 7, 8 статті 77 ЗУ «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України», ст. 1 та 4 ЗУ «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України», без проведення повного та всебічного з`ясування обставин, без підтвердження будь-якими доказами, які б відповідали вимогам закону про їх належність та допустимість.
При цьому, приписи статті 86 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України визначають, що командир приймає рішення про накладення дисциплінарного стягнення, якщо вину військовослужбовця повністю доведено.
Проте, з оскаржуваного наказу не вбачається встановлення будь-яких фактичних обставини правопорушення, інкримінованого позивачу, з посилання на відповідні докази, з яких вбачалося б наявність в діях позивача ознак дисциплінарного правопорушення.
В постанові Верховного Суду від 12.08.2019 року по справі №1340/4847/18 суд наголосив, що саме лише посилання в наказі на положення законодавства без належного наведення мотивів застосування певних норм права або незастосування інших норм при обранні виду дисциплінарного стягнення, а також не наведення обставин вчинення дисциплінарного проступку, не є належним обґрунтуванням оскаржуваного наказу.
Подібна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 12.08.2019 року по справі №1340/4847/18, від 01.11.2022 року по справі №380/3045/21.
Відповідно до ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Таким чином, військовою частиною НОМЕР_1 , як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірності застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення - догана. 
Враховуючи викладене, суд вважає, що наказ №213 від 17.05.2025 в частині, що стосується позивача прийнятий не на підставі та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, та необґрунтовано, тобто без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, тобто не відповідає критеріям, визначених частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, тому є протиправним та підлягає скасуванню.
Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
При розв`язанні спору, суд зважає на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом - Конвенція; рішення від 21.01.1999 року у справі "Гарсія Руїз проти Іспанії", від 22.02.2007 року у справі "Красуля проти Росії", від 05.05.2011 року у справі "Ільяді проти Росії", від 28.10.2010 року у справі "Трофимчук проти України", від 09.12.1994 року у справі "Хіро Балані проти Іспанії", від 01.07.2003 року у справі "Суомінен проти Фінляндії", від 07.06.2008 року у справі "Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії") і тому надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору, та дослухався до усіх аргументів сторін, які ясно і чітко сформульовані та здатні вплинути на результат вирішення спору.
Керуючись ст.ст.2-9, 242, 246, 250, 251, 255, 262, 293-297 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військова частина НОМЕР_2 про визнання протиправним та скасування наказу - задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати наказ №213 від 17.05.2025 тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) капітана ОСОБА_2 «Про накладення дисциплінарного стягнення», яким солдата ОСОБА_1 , гранатометника ІНФОРМАЦІЯ_6 військової частини НОМЕР_1 , притягнуто до дисциплінарної відповідальності та оголошено «Догану».
Рішення набирає законної сили згідно ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , ел. пошта: ІНФОРМАЦІЯ_3 )

Військова частина НОМЕР_1 (адреса: АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ НОМЕР_6 , ел. пошта:  ІНФОРМАЦІЯ_4 )

Військова частина НОМЕР_2 (адреса: АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ НОМЕР_7 , ел. пошта: ІНФОРМАЦІЯ_5 )

Головуючий суддя Нінель ПОТОЦЬКА