Справа №569/860/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2026 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області у складі:
головуючого судді Першко О.О.,
секретар судового засідання Прокопчук Л.М.,
за участю представника позивача Чернова Д.М.,
представника відповідача Діонісьєва І.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівному цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХНО-ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

У С Т А Н О В И В:

15 січня 2026 року ТОВ «ТЕХНО-ФІНАНС», діючи через свого представника адвоката Чернова Д.М., звернулося до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій позивач просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «ТЕХНО-ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором в розмірі 880 523 грн 84 коп.
Свої позовні вимоги мотивує тим, що між ТОВ «ТЕХНО-ФІНАНС» та ОСОБА_1 було укладено Договір про споживчий кредит №RF0184 від 23 грудня 2021 року, за яким ТОВ «ТЕХНО-ФІНАНС» зобов`язалося надати ОСОБА_1 кредит у розмірі 780 000 грн 00 коп. на засадах строковості, поворотності, цільового характеру використання, оплатності, а ОСОБА_1 зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші обов`язкові платежі (загальні витрати за кредитом), а також виконати інші зобов`язання в повному обсязі в порядку та на умовах, визначених цим Договором. 
На виконання умов даного Договору про споживчий кредит №RF0184 від 23 грудня 2021 року позивач перерахував відповідачу обумовлену суму кредиту у розмірі 780 000 грн 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 4997 від 23 грудня 2021 року. 
Рішенням Комітету з питань нагляду та регулювання діяльності ринків небанківських фінансових послуг Національного банку України від 31 березня 2022 року № 21/584-рк анульовано у ТОВ «ТЕХНО-ФІНАНС» ліцензію на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів), а саме надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, видану згідно з розпорядженням Нацкомфінпослуг від 15 вересня 2017 року № 3761, відповідно до заяви ТОВ «ТЕХНО-ФІНАНС» від 20 січня 2022 року №564.
Відповідно, з 01 квітня 2022 року позивач перестав нараховувати відсотки та витрати за кредитом відповідачу, однак ОСОБА_1 зовсім не здійснював платежі, унаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 880 523 грн 84 коп., з яких основний борг 780 000 грн 00 коп., відсотки за користування 100 523 грн 84 коп. 
На дату подання позову до суду відповідач борг за споживчим кредитом не сплатив, а тому позивач змушений звертатися до суду. 
У судовому засіданні представник позивача Чернов Д.М. позов підтримав у повному обсязі, з підстав у ньому наведених, просив задовольнити. 
Представник відповідача Діонісьєв І.М. в судовому засіданні позов не визнав, оскільки відповідач Договір не підписував, а тому відсутня правова підстава для задоволення позову. 
24 лютого 2026 року представник відповідача Діонісьєв І.М. подав заяву, в якій просив визнати причину пропуску строку на подання відзиву поважною та продовжити строк на подання відзиву, яка ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 25 лютого 2026 року залишена без задоволення.
Постановою Рівненського апеляційного суду від 28 квітня 2026 року ухвала Рівненського міського суду Рівненської області від 25 лютого 2026 року залишена без змін.
02 липня 2026 року представник відповідача адвокат Діонісьєв І.М. подав до суду клопотання, в якому просив повернутися у підготовче провадження з метою призначення судового засідання з урахуванням строків, передбачених частиною 3 статті 189 ЦПК України, поновити відповідачу строк на подання клопотання про призначення почеркознавчої експертизи та призначити у справі почеркознавчу експертизу, оскільки відповідач ОСОБА_1 заперечує факт підписання Договору про споживчий кредит № RF0184 від 21 грудня 2021 року.
Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 03 липня 2026 року відмовлено представнику відповідача адвокату Діонісьєву І.М. у поверненні до стадії підготовчого провадження, відмовлено у поновленні пропущеного строку для подання клопотання про призначення почеркознавчої експертизи, клопотання про призначення почеркознавчої експертизи залишено без розгляду.
Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд дійшов таких висновків.
Судом встановлено, що 23 грудня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТЕХНО-ФІНАНС», як кредитодавцем, та ОСОБА_1 , як позичальником, було укладено Договір про споживчий кредит №RF0184 (надалі – Договір).
Відповідно до п. 1.1-1.3 Договору кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит у розмірі 780 000, 00 грн на засадах строковості, поворотності, цільового характеру використання, оплатності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші обов`язкові платежі (загальні витрати за кредитом), а також виконати інші зобов`язання в повному обсязі в порядку та на умовах, визначених цим Договором. 
Загальні витрати за кредитом 372 451,93 грн, що становить 47,75 % від суми кредиту.
Загальна вартість кредиту (тобто, загальна сума виданого кредиту та загальні витрати за кредитом) становить 1 152 451, 93 грн.
Відповідно до п. 2.1-2.4 Договору плата за користування кредитом за цим Договором становить 48 % річних від загальної суми виданого кредиту, зазначеної в п. 1.1 даного Договору.
Реальна річна процентна ставка становить 62,10%.
Плата за користування кредитом є фіксованою та незмінною протягом усього строку дії цього Договору.
Плата за користування кредитом нараховується за фактичне число календарних днів користування кредитом, за виключенням дня видачі кредиту, та з урахуванням дня повернення кредиту.
Нарахування плати за користування кредитом за цим Договором здійснюється з урахуванням кількості днів у календарному році (вихідних, святкових та неробочих днів включно). Кількість днів у році приймається за 365 (366). 
Відповідно до п. 3.1-3.3 Договору кредит надається строком на 12 календарних місяців. Кредитодавець зобов`язується видати позичальнику кредит протягом 3 банківських днів із дня підписання цього Договору.
Кредит надається позичальнику шляхом безготівкового перерахування суми кредиту на рахунок, вказаний позичальником у заяві про отримання кредиту за наступними реквізитами: АТ КБ «ПриватБанк», IBAN НОМЕР_1 (для зарахування на картку НОМЕР_2 ), ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_3 .
Датою видачі кредиту є дата списання з рахунку кредитодавця відповідної суми коштів, передбаченої п. 1.1.
Відповідно до п. 4.1 Договору протягом строку, передбаченого п. 3.1 цього Договору, позичальник зобов`язаний здійснювати повернення кредиту та сплачувати проценти за його користування частинами в розмірах, порядку та в строки, визначені згідно Графіка платежів, що є Додатком №1 до цього Договору та є його невід`ємною частиною. 
Відповідно до п.5.1.2 Договору позичальник зобов`язаний повернути в повному обсязі кредит із нарахованими процентами за фактичний час його використання та нарахованою пенею в термін, визначений п. 3.1 цього Договору, із урахуванням строків, передбачених Графіком платежів. 
Оригінал Договору про споживчий кредит №RF0184 від 23 грудня 2021 року разом з додатками до нього ОСОБА_1 отримав від ТОВ «ТЕХНО-ФІНАНС» 23 грудня 2021 року, що підтверджується його розпискою безпосередньо в Договорі.
На виконання умов даного Договору позивач перерахував відповідачу обумовлену суму кредиту у розмірі 780 000 грн 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 4997 від 23 грудня 2021 року, в якому призначення платежу вказано - надання кредиту ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_3 ) згідно Договору № RF0184 від 23 грудня 2021 року на споживчі цілі. 
Рішенням Комітету з питань нагляду та регулювання діяльності ринків небанківських фінансових послуг Національного банку України від 31 березня 2022 року № 21/584-рк анульовано у ТОВ «ТЕХНО-ФІНАНС» ліцензію на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів), а саме надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, видану згідно з розпорядженням Нацкомфінпослуг від 15 вересня 2017 року № 3761.
З 01 квітня 2022 року позивач перестав нараховувати відсотки та витрати за кредитом відповідачу.
Як слідує з Акта звірки взаємних розрахунків за період з 23 грудня 2021 року по 11 листопада 2025 року між ТОВ «ТЕХНО-ФІНАНС» і ОСОБА_1 за Договором №RF0184 від 23 грудня 2021 року, станом на 11 листопада 2025 року заборгованість відповідача склала 880 523 грн 84 коп., з яких 780 000 грн 00 коп. тіло кредиту, 100 523 грн 84 коп. відсотки нараховані за період з 23 грудня 2021 року по 31 березня 2022 року.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.
Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. 
Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
За змістом положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 ЦК України).
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).
Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Положеннями статті 611 цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
За нормами статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. 
Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. 
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно із частиною першою та другою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). 
Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. 
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. 
У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Судом встановлено, що 23 грудня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТЕХНО-ФІНАНС» та ОСОБА_1 було укладено Договір про споживчий кредит №RF0184. Сторонами договору в належній формі було погоджено умови кредитування, зокрема, розмір кредиту, порядок його надання і повернення, розмір відсотків за користування кредитом.
ТОВ «ТЕХНО-ФІНАНС» виконало взяті на себе зобов`язання, натомість відповідач умови Договору належним чином не виконав, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість, яка відповідно до розрахунків, поданих позивачем, складає 880 523 грн 84 коп., з яких 780 000 грн 00 коп. тіло кредиту, 100 523 грн 84 коп. відсотки нараховані за період з 23 грудня 2021 року по 31 березня 2022 року, які слід стягнути з відповідача на користь позивача.
Доводи представника відповідача Діонісьєва І.М. про те, що відповідачем Договір не укладався та не підписувався, суд до уваги не приймає, оскільки доданими до позову документами, зокрема, копією кредитного договору з відповідними додатками до нього, копією платіжного доручення №4997 від 23 грудня 2021 року, актом звірки, підтверджується існування між сторонами кредитних відносин.
Договір про споживчий кредит №RF0184 від 23 грудня 2021 року та додатки до нього містять прізвище, ім`я, по батькові відповідача, дату народження, паспортні дані, адресу проживання, РНОКПП, номер електронного платіжного засобу та номер телефону, підпис.
Доказів того, що персональні дані відповідача (дані паспорта громадянина України, картки фізичної особи-платника податків, реквізити банківської картки, на яку позивач здійснював перерахування грошових коштів, номер телефону, адреса реєстрації місця проживання) були використані товариством для укладення договору від його імені, відповідачем до суду не надані, як і не надано доказів того, що відповідач звертався до правоохоронних органів із відповідною заявою про вчинення відносно нього шахрайських дій чи оскарження ним правомірності укладеного Договору.
Загалом вказані вище докази узгоджуються між собою, містять інформацію щодо предмета доказування, тобто є належними, та у своїй сукупності дають змогу дійти висновку щодо укладення між сторонами Договору та перерахування відповідачу коштів, на вказану ним картку.
Зважаючи на вказане, доводи представника відповідача ОСОБА_2 спростовуються матеріалами справи, а невизнання самим відповідачем факту укладення Договору, - не обґрунтоване стороною відповідача за допомогою належних та допустимих доказів.
Щодо клопотання представника відповідача Діонісьєва І.М. про призначення експертизи, то як вказано в ухвалі Рівненського міського суду Рівненської області від 03 липня 2026 року судом встановлено, що ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 19 січня 2026 року було відкрито загальне позовне провадження. 
Копію ухвали суду від 19 січня 2026 року та позовну заяву з додатками отримано відповідачем ОСОБА_1 07 лютого 2026 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. 
Підготовче провадження у даній справі закрито 03 червня 2026 року. 
Відповідач та його представник були належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення підготовчого судового засідання та відповідно мали можливість з 07 лютого 2026 року до 03 червня 2026 року (понад три місяці) подати до суду клопотання про призначення у справі почеркознавчої експертизи. 
Судом була надана сторонам можливість належним чином реалізувати свої процесуальні права. 
Наявність в сторони відповідача легітимних очікувань в зв`язку з вирішенням питання в суді касаційної інстанції щодо оскарження ухвали та постанови суду апеляційної інстанції про відмову у продовженні процесуального строку, про що вказує представник відповідача Діонісьєв І.М. в клопотанні про поновлення строку, не вказує на наявність обставин, які були об`єктивно непереборними, не залежали від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій.
Не вказують на наявність обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій і посилання представника відповідача Діонісьєва І.М. на повідомленням йому лише 02 липня 2026 року відповідачем того факту, що він не підписував кредитний договір. Суд зауважує, що про пред`явлення до нього позову відповідачу стало відомо ще 07 лютого 2026 року.
За таких обставин, суд доходить висновку про задоволення позову повністю.
Оскільки позов підлягає задоволенню повністю, відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати на сплату судового збору у розмірі 13 207 грн 85 коп. 
Керуючись статтями 3, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХНО-ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХНО-ФІНАНС» заборгованість за Договором про споживчий кредит №RF0184 від 23 грудня 2021 року в розмірі 880 523 (вісімсот вісімдесят тисяч п`ятсот двадцять три) грн 84 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХНО-ФІНАНС» судові витрати у розмірі 13 207 (тринадцять тисяч двісті сім) грн 85 коп.
Апеляційна скарга на рішення може бути подана безпосередньо в Рівненський апеляційний суд протягом 30 днів з дня складення повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ТЕХНО-ФІНАНС», місцезнаходження: вул. Гетьмана Мазепи, буд. 12, м. Рівне, код ЄДРПОУ 39411656.
Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .
Повне судове рішення складено 13 липня 2026 року.

Суддя О.О. Першко